Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

05.09.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 17 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 13. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що протягом останнього часу подружні відносини не склалися через різні характери, цінності та погляди на життя. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть. Фактично шлюбні відносини припинилися. Ухвалою судді від 09.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань від нього не надходило. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги визнала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 17 жовтня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 13. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось. Фактично шлюбні стосунки припинено. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 605,60 гривні, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (1211,20 х 0,5 = 605,60). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 гривні відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved