Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

позивач дитячий будинок «Оріана» в особі керівника звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її малолітніх дітей відносно сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які виховуються та перебувають на повному державному забезпеченні в дитячому будинку «Оріана» у м. Бориславі з 05 листопада 2018 року. Дітей було влаштовано у дитячий будинок за заявою матері, яка на засіданні комісії пояснила, що зараз не має можливості забрати дітей додому, так як не має де проживати, тимчасово проживає у знайомого, не працевлаштована, не має доходів, щоб утримувати дітей. Дітей було поставлено на облік служби у справах дітей, як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах, підстава - неналежне виконання батьками батьківських обов`язків. Термін перебування дітей у дитячому будинку неодноразово продовжувався за з`явою відповідача, наразі рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 14 грудня 2023 року за №318 термін продовжено до 30 червня 2024 року. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] батька дітей [PERSON] , [INFO] . У позбавленні батьківських прав відносно малолітніх дітей відповідачки [PERSON] було відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] Проте відповідач на шлях виправлення, як зазначено у позовній заяві, не стала, дітей з дитячого будинку не забрала, фактично самоусунулася від виховання дітей, діти тривалий час перебувають в дитячому будинку на повному державному утриманні. Мати обіцяла за цей час покращити житлові умови, працевлаштуватись, але нічого цього не виконала. Вона веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дітьми цікавиться рідко, інколи провідує дітей в дитячому будинку. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дітей, не усвідомлює відповідальність за їх виховання та розвиток, фактично мати самоусунулися від виховання дітей, не дбає про їх фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує. Виконавчий комітет Бориславської міської ради як орган опіки та піклування вважає позбавлення відповідачів батьківських прав доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей. Ухвалою судді від 02 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 12 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 26 листопада 2024 року. У судовому засіданні представник дитячого будинку «Оріана» Сопотницька Л.В., представник позивача [PERSON] позов підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судових засідань була належно повідомлена, правом на подачу до суду відзиву не скористалась. Суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Представник третьої особи виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області (як орган опіки і піклування) Ваверчак О.П. у судовому засіданні вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені\~статтею 150 Сімейного кодексу України\~та полягають, зокрема, в такому: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше. Відповідно до ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я,\~навчальний або\~інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] батька дітей [PERSON] , [INFO] . У позбавленні батьківських прав відносно малолітніх дітей відповідачки [PERSON] було відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] Діти відповідача виховуються та перебувають на повному державному забезпеченні в дитячому будинку «Оріана» у м. Бориславі з 05 листопада 2018 року. Зокрема, 31 жовтня 2018 року рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради дітей було влаштовано в дитячий будинок «Оріана» терміном на 6 місяців, у зв`язку з зверненням матері [PERSON] . У подальшому рішеннями виконавчого комітету Бориславської міської ради від 02 липня 2020 року №114, №23 від 20 січня 2021 року, №349 від 15 грудня 2021 року та від 14 грудня 2023 року за №318 термін продовжено до 30 червня 2024 року термін перебування дітей відповідача в дитячому будинку «Оріана» у м. Бориславі. Наказом служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області №4 від 21 грудня 2019 року малолітній дітей відповідача поставлено на облік служби у справах дітей, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, мати яких ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей . Дітей було влаштовано у дитячий будинок за заявою матері, яка пояснила, що зараз не має можливості забрати дітей додому, так як не має де проживати, тимчасово проживає у знайомого, не працевлаштована, не має доходів, щоб утримувати дітей. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету №35 від 08 лютого 2024 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити, зокрема, відповідачку [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6 та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання дітей та їхнього матеріального забезпечення. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач - матір дитини, свідомо протягом багатьох років, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки стосовно неповнолітніх дітей, зокрема, цікавитися дітьми, їхнім життям, потребами, матеріально допомагати, дбати про їхній культурний та духовний розвиток, спілкуватися з ними, сприяти в отриманні дітьми освіти, свідомо ухиляється від виконання таких обов`язків, оскільки жодних об`єктивних перешкод для виконання ним батьківських обов`язків не існує; самоусунулась від виховання та утримання дітей, не виявляє стосовно дітей батьківської турботи; не спілкується та не виявляє прагнення до спілкування з дітьми, взагалі не піклується та не намагається піклуватися про матеріальний добробут і розвиток дітей. Наведене вказує на неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків та нехтування своїми батьківськими обов`язками, у розумінні встановлених законодавчих положень. Доказів протилежного відповідачем до суду подано не було. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , яка ухиляється від виконання обов`язків з виховання дітей, є підставними та вважає, що відповідача, як крайній захід, слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітніх дітей. На переконання суду позбавлення батьківських прав не зашкодить інтересам дітей, їх подальшому вихованню та утриманню.

Outcome: approved