Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) через свого представника звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 12.07.2021\~року між\~сторонами було\~укладено усний\~договір позики,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~позичив у\~ [PERSON] \~10000\~доларів США\~строком до\~12.09.2021\~року.\~Згідно розписки\~від 12.07.2021\~року відповідач\~зобов`язався сплачувати\~4%\~за користування\~позикою строком\~до 12.09.2021\~року.\~Також 12.07.2021\~року між\~сторонами було\~укладено усний\~договір позики,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~отримав від\~ [PERSON] \~позику у\~сумі 10000\~доларів США\~строком до\~12.09.2021\~року.\~Згідно розписки\~від 12.07.2021\~року відповідач\~зобов`язався сплачувати\~4%\~за користування\~позикою. Відповідач свої зобов`язання зі сплати боргу у загальному розмірі 20000 доларів США, що еквівалентно, відповідно до курсу НБУ станом на 12.09.2021 - 26,6782 дорівнює 534000 грн, не виконав, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з вересня 2021 року по лютий 2022 року у розмірі 569081 грн 68 коп., 4 % від суми позики за кожен місяць прострочення боргу у сумі 90704 грн 50 коп., загальна сума заборгованості становить 659786 грн 18 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] 10000 доларів США строком до 12.09.2021 року. Згідно розписки від 12.07.2021 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику у розмірі 10000 доларів США строком до 12.09.2021 року під 4%. 12.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено ще один договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] 10000 доларів США строком до 12.09.2021 року. Згідно розписки від 12.07.2021 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику у розмірі 10000 доларів США строком до 12.09.2021 року під 4%. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Аналогічна позиція викладена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи розписки підтверджують боргові зобов`язання відповідача, а саме містить факт отримання позичальником в борг грошових коштів із зобов`язанням повернути їх до 12.09.2021 року та дату отримання коштів, при цьому відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з вересня 2021 року по лютий 2022 року у розмірі 569081 грн 68 коп., 4 % від суми позики за кожен місяць прострочення боргу у сумі 90704 грн 50 коп. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання\~про розподіл\~судових витрат\~у відповідності\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 6597\~грн 86\~коп.

Outcome: approved