Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2003 року по 23 травня 2016 року. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2019 року розмір стягуваних аліментів збільшено, та з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\~500 грн., а на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 700 грн. Після досягнення дочкою Інною повноліття, вона продовжила навчання. За весь період відповідач добровільно не утримував дитину і позивачці кожного разу приходиться стягувати аліменти в примусовому порядку. Позивачці матеріально важко утримувати доньку, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання доньки, яка навчається, і жодним чином матеріально їй не допомагає. Донька проживає з матір`ю, та перебуває на її повному утриманні. Навчається в Національній академії внутрішніх справ, що розташована у м. Київ, і їй постійно доводиться їздити поїздом, що тягне за собою додаткові витрати. Також, необхідно оплачувати проживання в гуртожитку, харчування та інші витрати. У зв`язку із цим позивачці не вистачає коштів для забезпечення доньки належними умовами для навчання та комфортного проживання, що негативно позначається на її здатності успішно навчатися та розвиватися. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує постійний дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а також у власності відповідача є нерухоме майно, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі\~1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 06 листопада 2024 року, на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Представник відповідача [PERSON] у відзиві зазначила, що відповідач не погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів, оскільки нею не додано доказів про розмір заробітної плати відповідача. На даний час він ніде не працює, постійного доходу не отримує. Однак, не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх з позивачкою участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , і її батьком значиться відповідач у справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а. с. 12). Згідно довідки про склад сім`ї №489 від 18 липня 2024 року, виданої Нересницькою сільською радою Тячівського району Закарпатської області, [PERSON] проживає у [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Відповідно до довідки №46/01-10236 від 10 липня 2024 року, виданої Національною академією внутрішніх справ, [PERSON] у 2023 році була зарахована на денну форму навчання, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю "Право", і є студентом 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ, на умовах договору із фізичними та юридичними особами. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 04 липня 2027 року (а.с.19). Згідно договору №ІД23-399Ю/1 від 29 серпня 2023 року, [PERSON] надається платна освітня послуга, і загальна її вартість за весь строк навчання становить 128\~000 грн. (а.с. 21). V. Оцінка Суду. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 8 ст. 7 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 1 статті 199 СК України вказує, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відомості про доходи відповідача в матеріалах справи відсутні, як і відсутні відповідні належні докази щодо надання ним матеріального утримання іншим особам. Однак, суд бере до уваги, що останній є фізично здоровою особою працездатного віку, а, відтак, може працювати і допомагати матеріально своїй повнолітній доньці яка навчається, як цього вимагає закон. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Тому, виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку,\~щомісячнодо закін чення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 гривень 20 копійок судового збору. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved