Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач \~Житлово-будівельний\~кооператив «Молодіжний-5»\~18.10.2024\~року звернулося\~до Київського\~районного суду\~міста Одеси\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~в якій\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь заборгованість\~за надані\~житлово-комунальні\~послугиза адресою: [ADDRESS] , в загальному розмірі 39920 гривень 18 копійок, яка складається з: основної суми заборгованості в розмірі 34646,18 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 1734,00 грн. та інфляційних витрат в розмірі 3540,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , надання яких здійснюється ЖБК «Молодіжний-5». Позивач зазначає, що відповідачка в порушення своїх обов`язків несвоєчасно вносила оплату за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість в сумі 34646,18 грн., що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. У судове засідання призначене на 03.12.2024 року представник позивача не з`явився, однак надала до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності. Відповідач [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач) у судове засідання призначене на 03.12.2024 року також не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Статтею 128\~ЦПК\~України\~передбачено,\~що\~суд\~повідомляє учасників\~справи\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання\~чи\~вчинення відповідної\~процесуальної\~дії,\~якщо\~їх\~явка є\~не\~обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На виконання положень ч.6 ст. 187 ЦПК України судом було отримано відповідь з відповідного відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідача, судом здійснювалось повідомлення останньої про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судової повістки, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказану адресу зареєстрованого місця проживання, яка повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за даною адресою. Одночасно, судом здійснювалось повідомлення останньої про дату, час та місце судового засідання, шляхом скерування судової повістки та копії ухвали про відкриття провадження по справі за адресою надання житлово-комунальних послуг, а саме: [ADDRESS] , однак поштове повідомлення було також повернуто до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, відповідачка про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлена належним чином, однак,\~у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано\~заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 03.12.2024 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №262, виданого 19.07.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рибак С. О., належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав за №339682893 від 19.07.2023 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №399004327 від 12.10.2024 року. Судом також встановлено, що Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний-5», є юридичною особою, якій присвоєно код ЄДРПОУ 20987238, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.07.2024 року. Відповідно до статуту ЖБК «Молодіжний-5», затвердженого загальними зборами членів кооперативу Протоколом №1 від 03 травня 2006 року року, ЖБК «Молодіжний-5» створений для обслуговування, ремонту, реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за рахунок внесків членів ЖБК і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством. ЖБК знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ЖБК «Молодіжний-5» є кооперативом обслуговуючого типу. Метою діяльності ЖБК є задоволення економічних, соціальних, житлових і інших потреб членів ЖБК на основі об`єднання їх особистих і колективних інтересів, поділ між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю. Пунктом 2.2. розділу ІІ Статуту визначено перелік видів діяльності ЖБК, до якого зокрема входить: забезпечення належного утримання будинків і прибудинкової території ЖБК; сприяння мешканцям будинку в отриманні комунальних та інших послуг; забезпечення виконання членами ЖБК вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території. У відповідності до п.7.2.3 розділу VII Статуту, член ЖБК зобов`язаний вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі в розмірі, встановленому загальними зборами. Обов`язки по здійсненню всіх платежів виникають у власника квартири, жилого і/чи нежилого приміщення з моменту придбання ним права власності на квартиру, жиле і/чи нежиле приміщення. За приписами ст.8 Закону України «Про кооперацію» Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Отже, позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , яка є власністю відповідача [PERSON] . Також, як вбачається на виконання вищевказаних цілей, для надання/забезпечення надання послуг, у тому числі житлово-комунальних і виконання робіт за цінами (вартістю) до будинку, за адресою: [ADDRESS] було укладено нізки договорів з постачання і надання до вказаного будинку житлово-комунальних послуг, а саме: - Договір №4636 на постачання теплової енергії від 01.11.2006 року, укладений між КП «Теплопостачання міста Одеси» та ЖБК «Молодіжний-5», за умовами якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими договором; - Додаткова угода №1 до договору №46261 від 01.09.2022 року з колективним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії, укладений 01.10.2023 року між КП «Теплопостачання міста Одеси» та ЖБК «Молодіжний-5»; - Договір №3314 про постачання електричної енергії від 26.06.2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальною компанією «Одесаобленерго» та ЖБК «Молодіжний-5», предметом якого є подання електричної енергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю; - Договір №8 про технічне обслуговування і ремонт ліфтів від 01.03.2022 року, укладений між ТОВ «РІКОМ-М» та ЖБК «Молодіжний-5», за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на об`єктах замовника відповідно з Додатком А1, який є невід`ємною частиною договору; - Додаткова угода №382/1 до договору на послуги водопостачання та водовідведення №4225/1 від 01.11.2000 року, укладений 03.09.2010 року між ТОВ «Інфокс» в особі філіїі «Інфоксводоканал» ЖБК «Молодіжний-5». Отже, з поданих до суду вищевказаних доказів вбачається, що ЖБК «Молодіжний-5» здійснює дії з утримання житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , з метою чого уклав прямі договори з постачальниками житлово-комунальних послуг, за якими встановлено обов`язок позивача проводити перерахування коштів за наданні послуги щомісячно, чинність та наявність яких не спростовані під час розгляду справи. У відповідності до наданого до позову акту звірки взаєморозрахунків по всім статтям фінансування за період з 01.01.20024 року по 01.09.0204 року вбачається, що у відповідачки [PERSON] , як власника квартири [ADDRESS] , наявна заборгованість, яка станом на 01.09.2024 року складає 34646,18 грн. Також наявність у відповідача заборгованості підтверджується довідкою №17/01 від 23.09.2024 року, з якої вбачається, що у [PERSON] як власниці квартири [ADDRESS] станом на 01.09.2024 року наявна заборгованість у загальному розмірі 34646 гривень 18 копійок, яка складається з: заборгованості за експлуатаційні витрати (витрати на утримання багатоквартирного будинку) 8968,20 грн.; заборгованість за водопостачання та водовідведення 3973,92 грн.; заборгованість за теплопостачання 20461,64 грн.; заборгованість за вивіз сміття 1242,42 грн. Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що кооператив - юридична особа утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основ членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Частиною 1 статті 6 Закону передбачено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до ст. 7 Закону, Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (ч.1 ст.8 Закону України "Про кооперацію"). Таким чином, приймаючи вищевикладене та положення Статуту позивача, ЖБК «Молодіжний-5» \~ утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] , і його прибудинкової території за рахунок внесків ЖБК і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством. Статтею 11 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Таким чином, Закон покладає на члена кооперативу обов`язок сплачувати визначені статутом кооперативу внески, які відповідач виконує неналежним чином. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем,\~колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач\~(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),\~колективний споживач). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Верховним Судом у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 зроблено висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Крім того, вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правомочність володіння, з-поміж іншого, покладає на власника тягар утримання майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Право вимоги кредитора визначив у своїй постанові Верховний Суд від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц, відповідно до змісту якої «Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги». Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~безпосередньому дослідженні\~наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь \~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу\~окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~доказів у\~їх\~сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що позивачем забезпечено надання житлово-комунальних послуг, на підставі укладених договорів з суб`єктами господарювання, та забезпечено утримання будинку і прибудинкової території будинку, за адресою: [ADDRESS] , в якому відповідачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] , за наслідком чого остання є належним споживачем відповідних послуг. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення вищевказаної заборгованості. Доказів на підтвердження невідповідності проведеного розрахунку, стороною відповідача до суду також не надано, як і доказів надання позивачем послуг неналежної якості. Проміж викладене, вбачається, що відповідачкою не в повній мірі та несвоєчасно виконувались покладені на неї зобов`язання зі сплати грошових коштів за спожиті житлово-комунальні послуги,\~внаслідок чого в останньої виникла заборгованість, яка станом на 01.09.2024 року, складає в загальній сумі 34646,18 грн. Також, згідно до розрахунків, наданих представником позивача, інфляційні збитки розраховані на суму заборгованості за період з січня 2023 року по серпень 2024 року становить у розмірі 3540,00 грн., а три відсотки річних нараховані на вказану суму заборгованості за період з січня 2023 року по серпень 2024 року складають 1734,00 грн. Судом перевіряючи вказані нарахування встановлено вірність проведення вищевказаних розрахунків. Судом враховується, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачкою несвоєчасно сплачувались кошти за надані житлово-комунальні послуги, а також проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають у відшкодування витрат зі сплати останнім судового збору 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved