Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У жовтні2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовуючи позов тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2014 року, який рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.09.2024 року у справі №383/1003/24 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що син проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає та ухиляється від виконання батьківського обов`язку, на підставі цього звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.10.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві (а.с.42-43). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.46). Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом за наявності для того законних підстав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. \~\~Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач подав заяву про визнання позову, таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд його приймає. Судом встановлено, що сторони перебували з 20 червня 2014 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.09.2024 року у справі №383/1003/24 розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] виданого повторно Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)від 06.08.2024 року, актовий запис 86 . Згідно Витягів з реєстру територіальної громади Бобринецька територіальна громада № 2024/012366240 та № 2024/012366582 від 14.10.2024 року позивач [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про доходи від 19.09.2024 року за №19 виданої ФГ «Письменний О.А.», відповідачв [PERSON] працює в ФГ «Письменний О.А.» за основним місцем роботи, займає посаду заступника голови фермерського господарства директора з виробництва фермерського господарства та отримує заробітну плату. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст.183 Сімейного кодексу України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 80СК України\~визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, а також те, що відповідач повністю визнав позов та його визнання прийняте судом за наявності для того законних підстав, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу\~ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved