Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 29.01.2021 № б/н у розмірі 62\~146,00 грн.; суму інфляційного збільшення у розмірі 186,56 грн.; 3% річних у розмірі 531,22 грн.; сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: 29.01.2021 між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 62\~146,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику у встановлений договором строк, а саме до 29.05.2021. Станом на 09.09.2021 позика не повернута, що і є підставою звернення до суду. Позиція відповідача. Ні за час перебування справи в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області, ні під час перебування справи в провадженні Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 07.10.2021 позивач звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. 18.10.2021 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 1407, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 15.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про прийняття справи до провадження від 15.08.2024 направлялись судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з довідками ПАТ «Укрпошта» про повернення. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. Між [PERSON] та [PERSON] 29.01.2021 було укладено Договір позики № б/н. Відповідно до п. 1 Договору позики від 29.01.2021 Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 62\~146,00 (шістдесят дві тисячі сто сорок шість) гривень. Відповідно до п. 2 Договору позика передається при підписанні сторонами Договору готівкою. Договір позики укладено на умовах строковості. Так, відповідно до п. 5 Договору Позичальник зобов`язується повернути всю позику одним платежем до 29.05.2021. Відповідно до п. 8 Договору, моментом набрання чинності останнього є передання позики Позичальникові. Підтвердженням передання коштів за договором, а відповідно і набрання чинності Договором позики, є Розписка про отримання позики від 29.01.2021, підписана власноруч [PERSON] . Позика, у вказаний в договорі строк, відповідачем не була повернута, а тому позивачем нарахована сума інфляційних витрат та 3% річних. Загальна сума заборгованості складає 62\~863,78 грн. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А частиною 2 ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За нормою ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. За приписом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Окрім цього, за приписом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5\~ст. 81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини на підставі укладеного Договору позики. За своєю правовою природою договір позики є одностороннім, тобто таким, де одна сторона наділена правами, а інша лише обов`язками. Підписавши власноруч Договір позики, відповідач погодився з умовами, а підписавши Розписку підтвердив отримання коштів. Враховуючи загальні засади цивільного законодавства, зокрема, принцип свободи договору, а також принцип «pacta sunt servanda» (договори мають виконуватись), що відображений у ст. 629 ЦК України, зміст Договору позики, а також відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. З урахуванням приписів частини першої\~статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2270,00 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved