Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

В провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. перебуває вищевказана справа. Розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.24). Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року клопотання представника відповідача - підприємства «САНСЕРВІС» Криворізької міської ради - адвоката Німець Ю.С. про виклик та допит свідків - залишено без задоволення (а.с. 79). Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року клопотання представника відповідача - підприємства «САНСЕРВІС» Криворізької міської ради - адвоката Німець Ю.С. про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін- залишено без задоволення. Надано стороні відповідача можливість подати письмові заперечення на відповідь на відзив у строк до 20.11.2024 року (а.с.80-81). Сторони в судове засідання не викликались. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача. В обґрунтування позовних вимог, представник позивач зазначає, що [INFO] з батьком неповнолітнього [PERSON] , в інтересах якого діє його мати [PERSON] (далі - позивач), [PERSON] , який на підставі цивільно-правової угоди від 29.03.22 року №31 перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «САНСЕРВІС» КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (далі - Відповідач, КП «САНСЕРВІС» КМР), стався смертельний нещасний випадок. Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 вересня 2022 року о 20:20 на КП «САНСЕРВІС» КМР форми Н-1/П від 10.11.2022р. (далі - Акт форми форми Н-1/П), комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком прийшла до висновку, що нещасний випадок визнано пов`язаним з виробництвом відповідно до підпунктів 2,25 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 №337. Таким чином, під час виконання робіт на КП «САНСЕРВІС» КМР з [PERSON] , батьком неповнолітнього [PERSON] стався нещасний випадок - він отримав тілесні ушкодження «сполучена травма тіла», яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилась розвитком травматичного шоку, внаслідок чого наступила його смерть. Смертю батька неповнолітньому [PERSON] завдано глибоких моральних страждань, - він у п`ятнадцятирічному віці втратив рідну людину - батька, що має безповоротну дію, зазнав душевних страждань, які призвели до істотних вимушених змін у його житті. Дитина відчула досить серйозний стрес та потрясіння, наслідком яких стала депресія та страждання. До теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого лиха та втрати близької людини. Зі смертю батька, [PERSON] відчув почуття самотності, яке вкрай складно подолати, оскільки батьківську ласку, любов, увагу та почуття нічим та ніким замінити неможливо. У зв`язку зі смертю батька, він перебуває в напруженому психічному стані, позбавлений можливості отримувати ті позитивні емоції від життя, ту батьківську турботу, спілкування та допомогу в організації життя і побуту, у тому числі матеріальне забезпечення, які отримував до смерті батька. Враховуючи тяжкість завданої [PERSON] моральної шкоди, глибину, та характер моральних страждань, настання у зв`язку з цим негативних змін у її житті, потребу в додаткових зусиллях для організації свого життя, втрату рідної людини, розмір моральної шкоди, спричиненої смертельним нещасним випадком на виробництві, що стався з батьком при виконанні трудових обов`язків, в еквіваленті до 100-кратного розміру мінімальної заробітної плати: 7 100,00грн. х 100 = 710 000,00 грн. Представником Відповідача - адвокатом Німець Ю.С. 07.11.2024 року надано відзив на позовну заяву, який обґрунтувала тим, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки підприємство не може нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із загибеллю батька неповнолітнього [PERSON] . У зв`язку із необхідністю виконання сезонних робіт з озеленення, 29.03.2022 року між КП «САНСЕРВІС» КМР та гр. [PERSON] було укладено договір цивільно-правового характеру №31. У зв`язку з аварійною ситуацією, яка виникла внаслідок ракетних обстрілів по Карачунівському гідровузлу, черговим відділу оперативного інформування та контролю департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради було повідомлено КП «САНСЕРВІС» КМР щодо необхідності негайного виконання робіт, з метою попередження аварійної ситуації. По прибуттю працівників та надавачів послуг підприємства відповідно до режиму їх чергування на об`єкт Карачунівської гідроспоруди, виникла необхідність видалення 5 одиниць дерев, при цьому потерпілий [PERSON] повинен був збирати та відтягувати гілля звалених дерев. В процесі виконання робіт, було прийнято рішення видалити дерево №4. Під час його підпилу [PERSON] стояв у зоні, протилежній від напрямку падіння дерева. В той час, коли підпиляне дерево №4 почало падати, [PERSON] зробив ще один крок назад, тим самим скорочуючи відстань до дерева № [NUMBER] , однак в момент падіння дерева №4 сталося неконтрольоване падіння дерева №3 в напрямку [PERSON] , в результаті чого останній отримав травми несумісні з життям. Представник зазначає, що наявність трудових взаємовідносин між потерпілим та відповідачем не дає підстав для застосування до спірних правовідносин положень Кодексу законів про працю України, потерпілий [PERSON] не перебував з підприємством у трудових відносинах. Таким чином замовник в особі КП «САНСЕРВІС» КМР не несе відповідальність за життя та здоров`я особи-підрядника при виконанні ним договірних зобов`язань, що і встановлено в акті розслідування нещасного випадку від 10.11.2022, яким вина підприємства у завданні шкоди не встановлена. Крім того, просила суд звернути увагу на те, що шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано 09.09.2009 року, коли дитині ледь виповнилося два роки. Матеріали справи не містять інформації про те, що дитина перебувала під опікою загиблого [PERSON] та /або проживала з ним. Враховуючи викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Толстих О.Ю. 15.11.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначив наступне. Представник зазначає, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах з відповідачем, на нього не поширювалися правила внутрішнього трудового розпорядку а замовник, в особі КП «Сансервіс» КМР, не ніс відповідальність за життя і здоров`я особи-підрядника при виконанні ним договірних зобов`язань, що і було встановлено в акті розслідування нещасного випадку від 10 листопада 2022 року, оскільки комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком прийшла до висновку, що нещасний випадок визнано пов`язаним з виробництвом відповідно до підпунктів 2,25 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінетом міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337. Зауважує, що оскільки [PERSON] був залучений до виконання робіт на підставі цивільно-правового договору, настання смерті сина позивача прямо перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із залученням останнього відповідачем до ліквідації наслідків ракетного удару, та виконання робіт з видалення з бортів греблі у результаті обстрілів пошкоджених дерев та насаджень шляхом їх спилу. Відсутність трудових відносин між потерпілим та відповідачем не знімають з останнього відповідальності за збереження життя та здоров`я особи, яка виконувала роботи за цивільно-правовим договором. На підставі викладеного, просив позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до Комунального підприємства «САНСЕРВІС» КМР, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька на виробництві, задовольнити у повному обсязі. Від представника Відповідача - адвоката Німець Ю.С. 20.11.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає наступне. Представник зазначає, що відповідач як замовник не мав обов`язку створювати для виконавця ті чи інші умови праці. Жодними неправомірними діями відповідача не було спричинено падіння дерева, що стало причиною смерті особи. Підприємство не могло передбачити неконтрольоване падіння (як вказано в акті) дерева в існуючих умовах, враховуючи те, що жодні маніпуляції з павшим деревом не проводилися. Падіння дерева слід віднести до обставин непереборної сили, яка перебуває поза впливом осіб та яку неможливо передбачити чи відвернути. Враховуючи викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23.12.2006 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №832. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №363. Батьки: [PERSON] та [PERSON] . Дані відомості підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.18). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №200 від 09.09.2009 року (а.с.20). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] та Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014091301 від 21.11.2023, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] від 23.06.2001 року (а.с. 6 зворот, 84). 29 березня 2022 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «САНСЕРВІС» КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ укладено договір цівільно-правового характеру №31, предметом якого являлось виконання робіт з озеленення в [ADDRESS] (а.с.42). Відповідно до Додаткової угоди №1 від 29.04.2022 року до договору цивільно-правового характеру №31 від 29.03.2022 року, укладеної між [PERSON] та Комунальним підприємством «САНСЕРВІС» КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, сторони дійшли згоди викласти п.1.1 розділу 1 Договору «Предмет договору» в оновленій редакції, а саме предметом договору визначено роботу з озеленення в Металургійному районі, або на території інших районів обслуговування за необхідності. Сторони дійшли згоди доповнити розділ 1Договору пунктом 1.8 та викласти його у наступній редакції: «За умовами даного Договору, Виконавець, за виробничої необхідності, може бути залучений до виконання робіт на будь-якому об`єкті (об`єктах) Замовника, або поза ними, у зв`язку із виконанням Замовником своєї господарської діяльності. Сторони дійшли згоди доповнити розділ 1Договору пунктом 1.9 та викласти його у наступній редакції: «З метою забезпечення безперебійного здійснення господарської діяльності та ефективного виконання виробничих задач, оперативного реагування на ліквідацію аварійних наслідків на об`єктах благоустрою, виконання умов даного Договору носить для Виконавця гнучкий характер, без обмеження фронту робіт конкретним обсягом та без його територіальної прив`язки, що визначається за домовленістю сторін, яка досягається будь-яким зручним для них способом» (а.с.43). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] помер [INFO] , про що 19.09.2022 складено відповідний актовий запис №2253 (а.с.16). Відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 вересня 2022 року о 20:20 на КП «САНСЕРВІС» КМР, форми Н-1/П від 10.11.2022р., 16 вересня 2022 року о 18 годині 15 хвилин черговому майстру [PERSON] зателефонувала [PERSON] і повідомила, що необхідно збирати бригаду озеленювачів і виїхати на Карачунівську гідроспоруду для участі у роботі з ліквідації наслідків ракетних обстрілів. [PERSON] в телефонному режимі повідомила працівникам дільниці озеленення Металургійного району КП «САНСЕРВІС» КМР [PERSON], [PERSON] та працівників на умовах цивільно - правового характеру з КП «САНСЕРВІС» КМР [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про необхідність зібратися на Метургійній дільниці для того, щоб виїхати на об`єкт для виконання робіт. Приблизно о 19 год. 00 хв. Робітники прибули на Металургійну дільницю, взяли необхідні інструменти та пристрої завантажили їх у автомобіль підприємства і виїхали на Карачунівську гідроспоруду. Враховуючи стратегічне значення об`єкту та екстремальність робітна місце також прибули - директор КП «САНСЕРВІС» КМР Хворост І.А. заступник директора КП «САНСЕРВІС» КМР Злоян Валерій Валерійович та начальник автотранспортного цеху КП «САНСЕРВІС» КМР Містрюков Олександр Сергійович . Прибувши на місце виконання робіт о 19 годині 20 хвилин, майстер [PERSON] отримала завдання від директора підприємства Хвороста І.А. щодо необхідності видалення пошкоджених обстрілами дерев у кількості 5 одиниць з метою розширення проїзду техніки, що була задіяна в ремонтних роботах об`єкту. [PERSON] та [PERSON] було видано завдання звалювати дерева методом підпилу, [PERSON] та [PERSON] - освітлювати місто виконання робіт переносними ліхтарями, так як освітлення робочої зони було недостатнім з причин світломаскування стратегічного об`єкту. [PERSON] повинен був збирати та відтягувати гілля звалених дерев. О19 годині 30 хвилин бригада працівників під керуванням [PERSON] приступила до виконання робіт. Перші два пошкоджених дерева було видалено методом спилювання за допомогою бензопили озеленювачем [PERSON] . Після чого [PERSON] залишився відтягувати гілки спиляного дерева з проїжджої частини, а бригада перейшла до іншої групи дерев (умовно дерево 3 і дерево 4) відстань між якими складала 4 м. Оглянувши дерева, [PERSON] прийняла рішення спочатку видалити дерево 4 , так як воно було нахилене і, у разі видалення спочатку дерева 3, воно могло зависнути на залишках крони дерева 4, що завдало б складнощів у виконанні поставленого завдання. [PERSON] зробив підпил дерева 4, [PERSON] стояв у зоні, протилежній від напрямку падіння дерева 4. Він повинен був після звалення дерева і його розкряжування відтягти гілки на купу до звалених раніше дерев. В той час, коли підпиляне дерево 4 почало падати [PERSON] зробив ще один крок назад, тим самим скорочуючи відстань до дерева 3. О 20 год. 20 хв. в момент падіння дерева 4 сталося неконтрольоване падіння дерева 3, в напрямку, де знаходився [PERSON] . В результаті чого дерево 3 придавило [PERSON] до землі. Майстер [PERSON] , бригада озеленювачів та працівники інших підприємств, що працювали в той час на об`єкті звільнили [PERSON] з під дерева. Працівники Державної служби з надзвичайних ситуацій, які знаходились праворуч, викликами бригаду швидкої допомоги. Доки чекали карету швидкої допомоги працівники Державної служби з надзвичайних ситуацій виконували заходи медичної допомоги. Після приїзду бригади швидкої допомоги працівники Державної служби з надзвичайних ситуацій на ношах транспортували потерпілого до автомобіля швидкої допомоги. [PERSON] помістили в автомобіль для транспортування в медичний заклад, по дорозі лікарі виконували реанімаційні заходи. О 21 годині 30 хвилин лікарями швидкої медичної допомоги було констатовано біологічну смерть [PERSON] . Таким чином, 16 вересня 2022 року з [PERSON] стався смертельний нещасний випадок. Комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком прийшла до висновку, що нещасний випадок визнано пов`язаним з виробництвом відповідно до підпунктів 2,25 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 №337 (а.с.9-15). Пунктом 4 Акту встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку встановила, що нещасний випадок із [PERSON] стався під час виконання ним робіт, передбачених Договором (а.с.13 зворот). Згідно довідки про причину смерті [PERSON] від 19.09.2024 року №2265, встановлено, що смерть останнього була спричинена внаслідок удару кинутим, вилученим або падаючим предметом (а.с.17). Відповідач КП «САНСЕРВІС» КМР згідно офіційних реєстраційних даних, розміщених у відкритих реєстрах, здійснює діяльність за наступними КВЕД: основний - 81.30 Надання ландшафтних послуг, інші: 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 81.29 Інші види діяльності із прибирання; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. Представником відповідача до суду надано копію Витягу зі статуту КП «САНСЕРВІС» КМР (нова редакція), копію звітів про фінансові результати за 2022 та 2023 роки, копію плану використання бюджетних коштів на 2024 рік (а.с.49-55). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В межах даної справи, спір між сторонами виник з приводу відшкодування моральної шкоди, завданою смертю [PERSON] , який на підставі цивільно-правового договору надавав послуги та виконував роботи за плату, замовником яких був відповідач КП «САНСЕРВІС» КМР, та якого було залучено відповідачем для ліквідації наслідків ракетного удару по Карачунівському гідровузлу. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (частини перша та пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Враховуючи, що ЦК України не містить визначення надзвичайних ситуацій, суд для тлумачення понять звертається до основного нормативного акту у сфері цивільного захисту, яким є Кодекс цивільного захисту України (тут у далі - КЦЗ). Згідно із частиною першою статті 1 КЦЗ України він регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Відповідно до визначень термінів, що закріплені у статті 2 КЦЗ України запобігання виникненню надзвичайних ситуацій - комплекс правових, соціально-економічних, політичних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, проведення оцінки рівнів ризику, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з вимогами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом (частина друга статті 1167 ЦК України). Зазначена норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також інших умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку між такою поведінкою і завданою шкодою та вини заподіювача (крім випадків відповідальності без вини). У частині другій статті 1168 ЦК України вказано, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини третьої статті 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку (стаття 173 КЗпП України). За статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Тобто відповідні правовідносини регулюються статтею 237-1 КЗпП України, статтями 1166, 1167, 1168 ЦК України, що слугують підставою для стягнення з роботодавців коштів на відшкодування заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я або в разі смерті працівника моральної шкоди. Актом Н-1/П від 10 листопада 2022 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 вересня 2022року встановлено та підтверджено факт того, що настання нещасного випадку відбулося під час виконання [PERSON] саме тих обов`язків, які були покладені на нього КП «Сансервіс» КМР, тобто на виробництві. Таким чином, нещасний випадок, що призвів до смерті [PERSON] - батька неповнолітнього, в інтересах якого діє позивач, є таким, що пов`язаний з виробництвом, а на спірні правовідносини поширюються норми КЗпП України, оскільки [PERSON] виконував роботи, які були обумовлені цивільно-правовим договором (враховуючи Додаткову угоду №1 від 29.04.2022), та був залучений КП "Сансервіс" КМР до виконання робіт з ліквідації наслідків ракетного обстрілу, під час яких зазнав ушкоджень внаслідок падіння дерева під час їх спилювання за участі працівників відповідача. За обставин справи моральна шкода потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей, відшкодування такої шкоди не охоплюється страховими виплатами (частина сьома статті 36 Закону № 1105-ХІV). Виходячи з аналізу зазначених норм закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що потерпілий [PERSON] не перебував у трудових відносинах з підприємством відповідача, на нього не поширювалися правила внутрішнього трудового розпорядку, а замовник в особі КП «Сансервіс» КМР, не несе відповідальність за життя і здоров`я особи-підрядника при виконанні ним договірних зобов`язань, що і було встановлено в акті розслідування нещасного випадку від 10 листопада 2022 року, оскільки комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком прийшла до висновку, що нещасний випадок визнано пов`язаним з виробництвом відповідно до підпунктів 2,25 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінетом міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 і відповідачем по справі вказаний акт не оскаржено. Посилання відповідача на безпідставність застосування до спірних правовідносин ст. 1167 ЦК України, оскільки вини підприємства у настанні з потерпілим нещасного випадку зі смертельним наслідком немає, адже замовник в особі КП «Сансервіс» КМР не несе відповідальність за життя і здоров`я особи-підрядника при виконанні ним договірних зобов`язань, не є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди з урахуванням того, що факт смерті потерпілого від нещасного випадку під час виконання робіт за наказом відповідача встановлений Актом № 31 від 10 листопада 2022 року, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди. Оскільки батько неповнолітнього, в інтересах якого діє позивач, загинув під час виконання обов`язків, замовником яких є підприємство відповідача, з якого не знімається обов`язок виконувати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», тому твердження, що КП «САНСЕРВІС» КМР не несе відповідальність за смерть потерпілого, суд не бере до уваги. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача, що матеріали справи не містять інформації про те, що дитина [PERSON] перебувала під опікою загиблого [PERSON] та /або проживала з ним, оскільки відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Дана норма не містить умови обов`язкового проживання члена сім`ї з померлим. Суд доходить висновку, що позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, перенесених неповнолітнім [PERSON] у зв`язку зі смертю близької людини, [PERSON] у п`ятнадцятирічному віці втратив рідну людину - батька, що має безповоротну дію, відчув досить серйозний стрес та потрясіння, наслідком яких стала депресія та страждання, перебуває в напруженому психічному стані, позбавлений можливості отримувати ту батьківську турботу, спілкування та допомогу в організації життя і побуту, у тому числі матеріальне забезпечення, які отримував до смерті батька, та вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька, грошові кошти в сумі 400 000,00 гривень. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Щодо доводів представника відповідача про не підтвердження підсудності справи, суд зазначає наступне. Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції. Отже, згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті першому статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. За загальним правилом територіальної підсудності, згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Частиною 3 ст. 28 ЦПК України визначено альтернативну підсудність за вибором позивача, зокрема, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України). Отже, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Позивач використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності та звернулась з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька неповнолітнього, в інтересах якого вона діє, до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за місцем свого проживання. Так, відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] та Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014091301 від 21.11.2023, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] від 23.06.2001 року, що територіально відноситься до Металургійного району міста Кривого Рогу. Отже, зважаючи на правила альтернативної підсудності, відповідно ч. 3 ст. 28 ЦПК України, справа підсудна Дзержинському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Щодо судового збору При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 6 цієї статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Комунального підприємства «Сансервіс» Криворізької міської ради в дохід держави судовий збір в сумі 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial