Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Інтер-поліс", третя особа - [PERSON] , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Представник ПрАТ СК "Інтер-Поліс" звернувся у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. Представник позивача [PERSON] - адвокат Волков С.А. надіслав до суду клопотання про зменшення судових витрат. Просить відмовити в задоволенні заяви про про стягнення 30 000 грн. витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу Встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Інтер-поліс", третя особа - [PERSON] , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник ПрАТ СК "Інтер-Поліс" просить стягнути 30 000 рн. витрат на правову допомогу. Встановлено, що у судовому рішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір №2024-05-01/1 від 01 травня 2024 року про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ "Нестандартні юридичні рішення" в особі його директора Паламарчука М.А. та ПрАТ СК "Інтер-Поліс", акт прийому-передачі послуг до договору про надання правової допомоги №2024-05-01/1 від 16.10.2024 року на суму 30 000 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000227 від 23.02.2018 року Паламарчука М.А. В судовому засіданні за довіреністю інтереси відповідача представляв адвокат Паламарчук М.А. на підставі довіреності, виданої 01 травня 2024 року ПрАТ СК "Інтер-Поліс". Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У клопотанні про зменшення судових витрат представник позивача просить відмовити в стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на їх неспівмірність. Разом з тим, суд враховуючи, що справа є складною, обсяг реально виконаних адвокатом робіт, категорію справи, ціну позову, значення справи для сторін, відсутність публічного інтересу до справи, те що зазначені витрати частково відповідають критерію розумності їхнього розміру, враховуючи ціну позову, вважаю можливим стягнути витрати на правову допомогу відповідачу за рахунок позивача в розмірі 15 000 грн., що відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved