Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

24 липня 2024 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шемет І.О., звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс» ) про стягнення авансу (передплати) та відшкодування моральної шкоди, у якому просив стягнути з відповідача 11 000 доларів США, що станом на 29.01.2024 року становить 415 580,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про завдаток. На виконання цієї угоди позивач передала представнику відповідача [PERSON] кошти у розмірі 5500 доларів США у якості передплати за придбання квартири [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу квартири було заплановано укласти до 22.06.2022, але правочин не було здійснено. Враховуючи, що умови угоди про завдаток передбачали його повернення у подвійному розмірі, позивачем було направлено відповідачу претензію про повернення 11 000 доларів США, однак відповідач гроші не повернув. Також у позовній заяві позивач обґрунтовує стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн, зазначаючи, що, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, вона перебуває у стані стресу, через те, що відчуває себе жертвою шахрайства, погіршується її психологічний та емоційний стан, що може призвести до депресії. Ухвалою суду від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. 10 вересня 2024 року представником відповідачаа було подано відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог він заперечував у повному обсязі, оскільки угоду про завдаток від 22.04.2022 було підписано [PERSON] , а не ТОВ «Діджи Фінанс», доказів, які підтверджують факт направлення коштів саме відповідачу до позову не долучено, власником квартири по [ADDRESS] також є інша юридична особа - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а не ТОВ «Діджи Фінанс». Крім того, представник відповідача зазначає, що довіреність, яка видавалася [PERSON] на представництво інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», розповсюджується виключно на ведення судових справ та дій у межах виконавчого провадження і не надає право на укладання договорів завдатку. 18 вересня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито та справа була призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти позову заперечував, вважаючи ТОВ «Діджи Фінанс» є неналежним відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються позовні вимоги, встановив такі обставини. За приписами статті 15 ЦК України та ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Судов встановлено, що 22.04.2022 між [PERSON] , як майбутнім Покупцем з одного боку, та [PERSON] , як представником Продавця ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», з іншого боку, було укладено угоду про завдаток, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] завдаток у розмірі 5500 доларів США в рахунок сплатити за об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). У відповідності до вказаної угоди сторони домовились, що дана угода про завдаток діє з моменту підписання і 3 місяця до 22.06.2022. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2020 №235023721, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (а.с. 5). Згідно з довіреністю від 24.01.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» уповноважило [PERSON] на представництво інтересів товариства у судових установах, ДВС, місцевих радах, виконавчих та розпорядчих органах, правоохоронних та податкових органах, слідчих органах, органах прокуратури, а також в інших державних органах з правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі чи іншій особі, що бере участь у справі. У переліку прав не зазначено про можливість укладання цивільно-правових договорів від імені ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с. 12). Разом із цим, довіреність від 10.05.2022, яка була видана [PERSON] на право представництва ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», передбачала право підписувати договори завдатку, попередні договори купівлі-продажу, договори про намір, отримувати завдатки та аванси від імені довірителя (а.с. 11). 15.01.2024 [PERSON] направила ТОВ «Діджи Фінанс» вимогу про поверення сплаченої передплати та зазначила реквізити для повернення коштів (а.с.6-7). На день звернення до суду відомостей про укладання договору купівлі-продажу квартири між сторонами не надано. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Так, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою позивача. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі -належному відповідачеві. Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України). Таким чином, у справі за позовом, пов`язаним з виконанням договору, як відповідач має залучатись саме сторона правочину. Відтак, суд вважає, що позов пред`явлено не до тієї особи, яка має за ним відповідати (тої, яка порушили право позивача), оскільки за умовами угоди про завдаток кошти від [PERSON] були отримані [PERSON] , як представником Продавця - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», а не як представником ТОВ «Діджи Фінанс», яке зазначено як відповідач по справі. Власником квартири за адресою: [ADDRESS] , у документах, наданих суду, вказано також ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». З відкритих джерел інформації у мережі інтернет вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яка має ЄДРПОУ 38750239, змінила свою назву на ТОВ «Він Фінанс», але є зареєстрованою та не припинила свою діяльність. Жодних доказів того, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право власносіт на спірне нерухоме майно або відбулася заміна сторони у зобов`язані за участю позивача, суду надано не було. Враховуючи зазначене, суд бере до уваги доводи, викладені у відзиві, та вважає, що позивачем не доведено, що ТОВ «Діджи Фінанс» є належним відповідачем у даній справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №300/808/19, від 07 грудня 2023 року в справі №363/2300/20, від 13 грудня 2023 року в справі №753/8710/21. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що саме ТОВ «Діджи Фінанс» є належною стороною у зобов`язані - угоді про завдаток від 22.04.2022, а отже є належним відповідачем у справі. Оскільки судом відмовляється у задоволенні вимоги про стягнення з ТОВ «Діджи Фінанс» передплати згідно з угодою про завдаток від 22.04.2022, тому не підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, пов`язаної з неналежним виконанням вищевказаної угоди. Крім того, суд звертає увагу, що в мотивувальній частині позову було обгрунтовано необхідність стягнення з відповідача моральної шкоди, але у прохальній частині позову про таке стягнення не зазначено. Разом із цим, відмовляючи у позові у зв`язку з його пред`явленням до неналежного відповідача, суд не надає аналізу щодо правової природи наданих позивачем коштів на виконання умов угоди про завдаток, оскільки відповідно до ст.82 ЦПК України такі можуть бути предметом дослідження в можливому спорі з вимогами до належного відповідача в майбутньому, і в силу ч. 5 вказаної статті також можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed