Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої він належним чином прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Він звернувся до державного нотаріуса Другої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області щодо оформлення спадкових прав за законом на земельну частку (пай) розміром 6,45 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифіката серії КР № 0239751, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю. Завідуючою Другої олександрійської держаної нотаріальної контори листом від 27.02.2024 р. роз`яснено про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Просить визнати за ним право на земельну ділянку площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0239751, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 29.04.2024 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 14.05.2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. 29.05.2024 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області позовну заяву прийняти до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 19.07.2024 року ухвалою суду клопотання позивача задоволено, та витребувано від Першої олександрійської нотаріальної контори витяг (інформаційну довідку) із Спадкового реєстру про наявність або відсутність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а разі її заведення - надати суду належним чином засвідчену копію. 20.09.2024 на адресу суду від Першої олександрійської нотаріальної контори надійшла Інформаційна довідка №78344930 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), щодо померлої [INFO] [PERSON] . 01.10.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі, та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник адвокат Горобець О.Л. не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач Олександрійська міська рада свого представника в судове засідання не направила, подала заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з відсутністю будь-яких додаткових пояснень, доказів тощо, які можуть бути подані в судовому засіданні. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2016 року (а.с. 8). Позивач по справі [PERSON] є сином померлої [PERSON] , доказами чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 09.02.2016 року, де в графі «Мати» зазначено « [PERSON] »(а.с. 9). Згідно з довідкою, виданої виконкомом Звенигородської сільської ради м. Олександрії Кіровоградської області від 13.03.2016 року за № 220, разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований її син [PERSON] (а.с. 11). Таким чином, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР у редакції 1963 року. Завідуючою Другої олександрійської держаної нотаріальної контори листом від 27.02.2024 р. №173/02-31 роз`яснено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують належність цього майна спадкодавцеві (а.с. 13). Перша олександрійська нотаріальна контора 13 вересня 2024 року надала відповідь за № 1300/01-16, долучивши до неї Інформаційну довідку №78344930 із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо померлої [INFO] [PERSON] , із якої вбачається, що інформація щодо відкриття спадкової справи у Спадковому реєстрі відсутня. З відповіді відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 21.03.2024 р. №719/290-24 вбачається, що відповідно до запису №101 від 22.03.1999 Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Гірник» Звенигородської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області на ім`я [PERSON] зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0239751 у розмірі 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) на момент паювання земель складає 42\~490 грн. Сертифікат власником отримано про що свідчить підпис у Книзі.Станом на 01.01.2013 земельні ділянки на праві власності, користування за [PERSON] на території Звенигородської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області не зареєстровані (а.с.11). З відповіді Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області Управління надання адміністративних послуг відділ №4 від 02.04.2024 р. №798/290-24 вбачається, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. За наявною інформацією, громадянам-власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) KCП «Гірник» на території Звенигородської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської областівід 20.02.2004№105-p «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Таким чином, інформація про виділення в натурі зeмeльнoi ділянки [PERSON] на підставі зазначеного в запиті сертифікату відсутня. Станом на 01.01.2013 земельні ділянки на праві власності, користування за [PERSON] на території Звенигородської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області не зареєстровані. Відповідно до пункту 2 указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 11\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, основним документом, що посвідчує право особи на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Як вбачається із відповіді відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області спадкодавець [PERSON] за життя, як член КСП «Гірник», одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0239751 у розмірі 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблено запису №101 від 22.03.1999 року. Згідно оголошення у пресі повідомлено, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії КР № 0239751 у розмірі 6,45 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Гірник» на території Звенигородської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, виданий на ім`я [PERSON] , слід вважати недійсним (а.с. 14,15). Згідно зі статтею 549 ЦК Української РСР у редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до осіб, які мають право на земельну ділянку частку (пай) відносяться спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або ж завами про видачу свідоцтва про\~право\~на спадщину.\~Станом на 13 вересня 2024 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Вказані обставини підтверджуються листом завідувача Першої олександрійської державної нотаріальної контори від 13 вересня 2024 року. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд вважає, що позивач не має практичної можливості реалізувати свої спадкові права в інший спосіб, ніж шляхом ухвалення рішення суду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з поданою позивачем заяви, останній просив не стягувати з відповідача сплачений ним судовий збір, а тому розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.141\~ЦПК України не проводиться. На підставі викладеного,

Outcome: approved