Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

30.08.2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат. В обґрунтування позову зазначила, що згідно копії розписки, відповідачка [PERSON] взяла у борг 100 000 гривень по договору займу грошей від 25 червня 2010 року у повному об`ємі особисто на руки. Повернула 5 000 євро 27 грудня 2011 року, а потім знову взяла у борг 6 500 доларів США. Повертала борг 11 червня 2014 року - 1000 доларів США, 16 серпня 2014 року-500 доларів США, 04 грудня 2014 року-500 доларів США, 19 серпня 2015 року-500 доларів США, 05 січня 2017 року-500 доларів США, 03 лютого 2018 року-500 доларів США, 28 липня 2018 року-500 доларів США, 31 грудня 2018 року-500 доларів США. Позивач своєю вимогою до відповідачки повідомила останню про повернення боргу у сумі 6 500 доларів США до 23 січня 2023 року. Згідно курсу валют Мінфіна, долар США становив 36,5686 грн. Позивач надала стороні відповідача 6500 доларів США, де не зазначила дату повернення, однак сторона відповідача повернула частину боргу у сумі 4500 доларів США. З таких підстав сторона відповідача повинна була повернути стороні позивача решту 2 000 доларів США та 3% річних від простроченої суми. Згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України станом на дату боргу - на 19 квітня 2023 року, 1 долар США-36,57 гривень, тобто виходячи з суми боргу 2000 доларів США х 36,57 гривень =73140 гривень. Сума санкцій С х 3% х Д:365:100 ( де С-сума заборгованості, Д-кількість днів прострочення ) буде складати 73140 гривень х 3% х 87:365:100 = 523 гривні. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02.08.2023р. по справі № 355/628/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 12 вересня 2012 року у сумі 2000,00 (дві тисячі) доларів США (що відповідає національній валюті України 73140,00 грн. та заборгованість за нарахованими 3% річних у сумі 523,00 грн. Тобто, грошове зобов`язання у відповідача щодо повернення позивачу боргу по розписці у розмірі 73140,00 грн. виникло з 23.01.2023. 02 вересня 2023 року рішення суду набрало законної сили та 04.09.2023 було видано виконавчі листи. 21 вересня 2023 року головним державним виконавцем Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 73140,00 грн. 24 січня 2024 року постановою головного державного виконавця Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяною Миколаївною було об`єднано виконавчі провадження №71655484, №71655944, №72844862, №72845178, №72845774 у зведене виконавче провадження №73960836. 11 серпня 2024 року виконавчою службою при примусовому виконанні судового рішення було стягнуто з рахунків відповідача кошти у розмірі 73 140,00 грн. та перераховано позивачу на банківські реквізити, які були зазначені в заяві позивача про відкриття провадження. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 23.01.2023 по 11.08.2024 та 3% річних за період з 20.04.2023 по 11.08.2024 в наступному розмірі: 3 23.01.2023р. по 11.08.2024р. з розрахунку грошового зобов`язання в розмірі 73 140,00 грн. інфляційні втрати становлять 6 356,41 грн.; 3 20.04.2023р. по 11.08.2024р. з розрахунку грошового зобов`язання в розмірі 73 140,00 грн. - 2885,52 грн. 3% річних, на загальну суму - 9241,93 грн. Позивачем надаються наступні розрахунки інфляційних втрат та 3% річних по вищезазначеним періодам: Основна сума заборгованості за період з 23.01.2023р. по 11.08.2024р. складає 73140 грн. Інфляційні витрати: Лютий 2023р. - 100.7 Березень 2023р. - 101.5 Квітень 2023р. - 100.2 Травень 2023р. -100.5 Червень 2023р. - 100.8 Липень 2023р. - 99.4 Серпень 2023р. - 98.6 Вересень 2023р. - 100.5 Жовтень 2023р. - 100.8 Листопад 2023р. -100.5 Грудень 2023р. - 100.7 Січень 2024р.- 100.4 Лютий 2024р. 100.3 Березень 2024р. -100.5 Квітень 2024р. -100.2 Травень 2024р. -100.6 Червень 2024р. -102.2 Індекс інфляції за весь період = (100.7: 100) ? (101.5: 100) x (100.2: 100) x (100.5: 100) x (100.8: 100) x (99.4: 100) x (98.6: 100) x (100.5: 100) x (100.8: 100) x (100.5: 100) x (100.7: 100) x (100.4: 100) x (100.3: 100) x (100.5: 100) x (100.2: 100) x (100.6: 100) x (102.2: 100)= 1.086907 Інфляційне збільшення 73140 x 1.086907-73140 = 6356,41 грн. Штрафні санкції не застосовано. Загальна заборгованість: період прострочення грошового зобов`язання: з 23.02.2023р. по 11.08.2024р.; кількість днів: 567; сума боргу: 73 140,00 грн.; інфляційне збільшення: 6 356,41 грн.; штрафні санкції: 0,00 грн. Сума боргу: основна сума заборгованості за період з 20.04.2023р. по 11.08.2024р. складає 73 140 грн. Інфляційні витрати Індекс інфляції не враховувався 3% річних (ст. 625 ЦКУ) Штрафні санкції (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення): (кількість днів у році) = 73140 x 3% x 480: 365 = 2 885,52 грн. Загальна заборгованість: період прострочення грошового зобов`язання: з 20.04.2023р. по 11.08.2024р.; кількість днів: 480; сума боргу: 73 140,00 грн.; інфляційне збільшення: 0,00 грн.; штрафні санкції: 2 885,52 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 6\~356,41 грн. та 3% річних в сумі 2\~885,52 грн., на загальну суму - 9\~241,93 грн., який просить задовільнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 22.10.2024р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 25.11.2024р. на адресу суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] на позовну заяву, згідно яких остання не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні; крім того, відповідач надала письмове клопотання щодо розгляду справи у її відсутність, з урахуванням письмових заперечень на позов. Позивач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність; просили задовільнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] - у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином; надала на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у її відсутність, з позовним вимогами не погодилась у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову, з урахуванням наданих заперечень. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно копії розписки, відповідачка [PERSON] взяла у борг 100 000 гривень по договору займу грошей від 25 червня 2010 року у повному об`ємі особисто на руки. Повернула 5 000 євро 27 грудня 2011 року, а потім знову взяла у борг 6 500 доларів США. Повертала борг 11 червня 2014 року - 1000 доларів США, 16 серпня 2014 року-500 доларів США, 04 грудня 2014 року-500 доларів США, 19 серпня 2015 року-500 доларів США, 05 січня 2017 року-500 доларів США, 03 лютого 2018 року-500 доларів США, 28 липня 2018 року-500 доларів США, 31 грудня 2018 року-500 доларів США. Позивач своєю вимогою до відповідачки повідомила останню про повернення боргу у сумі 6 500 доларів США до 23 січня 2023 року. Згідно курсу валют Мінфіна, долар США становив 36,5686 грн. Позивач надала стороні відповідача 6500 доларів США, де не зазначила дату повернення, однак сторона відповідача повернула частину боргу у сумі 4500 доларів США. З таких підстав сторона відповідача повинна була повернути стороні позивача решту 2 000 доларів США та 3% річних від простроченої суми. Згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України станом на дату боргу - на 19 квітня 2023 року, 1 долар США-36,57 гривень, тобто виходячи з суми боргу 2000 доларів США х 36,57 гривень =73140 гривень. Сума санкцій С х 3% х Д:365:100 ( де С-сума заборгованості, Д-кількість днів прострочення ) буде складати 73140 гривень х 3% х 87:365:100 = 523 гривні. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02.08.2023р. по справі № 355/628/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 12 вересня 2012 року у сумі 2000,00 (дві тисячі) доларів США (що відповідає національній валюті України 73140,00 грн. та заборгованість за нарахованими 3% річних у сумі 523,00 грн. Тобто, грошове зобов`язання у відповідача щодо повернення позивачу боргу по розписці у розмірі 73140,00 грн. виникло з 23.01.2023. 02 вересня 2023 року рішення суду набрало законної сили та 04.09.2023 було видано виконавчі листи. 21 вересня 2023 року головним державним виконавцем Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 73140,00 грн. 24 січня 2024 року постановою головного державного виконавця Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Тетяною Миколаївною було об`єднано виконавчі провадження №71655484, №71655944, №72844862, №72845178, №72845774 у зведене виконавче провадження №73960836. 11 серпня 2024 року виконавчою службою при примусовому виконанні судового рішення було стягнуто з рахунків відповідача кошти у розмірі 73 140,00 грн. та перераховано позивачу на банківські реквізити, які були зазначені в заяві позивача про відкриття провадження. Згідно з ч.4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 23.01.2023 по 11.08.2024 та 3% річних за період з 20.04.2023 по 11.08.2024 в наступному розмірі: 3 23.01.2023р. по 11.08.2024р. з розрахунку грошового зобов`язання в розмірі 73 140,00 грн. інфляційні втрати становлять 6 356,41 грн.; 3 20.04.2023р. по 11.08.2024р. з розрахунку грошового зобов`язання в розмірі 73 140,00 грн. - 2885,52 грн. 3% річних, на загальну суму - 9241,93 грн. Основна сума заборгованості за період з 23.01.2023р. по 11.08.2024р. складає 73140 грн. Інфляційні витрати: Лютий 2023р. - 100.7 Березень 2023р. - 101.5 Квітень 2023р. - 100.2 Травень 2023р. -100.5 Червень 2023р. - 100.8 Липень 2023р. - 99.4 Серпень 2023р. - 98.6 Вересень 2023р. - 100.5 Жовтень 2023р. - 100.8 Листопад 2023р. -100.5 Грудень 2023р. - 100.7 Січень 2024р.- 100.4 Лютий 2024р. 100.3 Березень 2024р. -100.5 Квітень 2024р. -100.2 Травень 2024р. -100.6 Червень 2024р. -102.2 Індекс інфляції за весь період = (100.7: 100) ? (101.5: 100) x (100.2: 100) x (100.5: 100) x (100.8: 100) x (99.4: 100) x (98.6: 100) x (100.5: 100) x (100.8: 100) x (100.5: 100) x (100.7: 100) x (100.4: 100) x (100.3: 100) x (100.5: 100) x (100.2: 100) x (100.6: 100) x (102.2: 100)= 1.086907 Інфляційне збільшення 73140 x 1.086907-73140 = 6356,41 грн. Штрафні санкції не застосовано. Загальна заборгованість: період прострочення грошового зобов`язання: з 23.02.2023р. по 11.08.2024р.; кількість днів: 567; сума боргу: 73 140,00 грн.; інфляційне збільшення: 6 356,41 грн.; штрафні санкції: 0,00 грн. Сума боргу: основна сума заборгованості за період з 20.04.2023р. по 11.08.2024р. складає 73 140 грн. Інфляційні витрати Індекс інфляції не враховувався 3% річних (ст. 625 ЦКУ) Штрафні санкції (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення): (кількість днів у році) = 73140 x 3% x 480: 365 = 2 885,52 грн. Загальна заборгованість: період прострочення грошового зобов`язання: з 20.04.2023р. по 11.08.2024р.; кількість днів: 480; сума боргу: 73 140,00 грн.; інфляційне збільшення: 0,00 грн.; штрафні санкції: 2 885,52 грн. У зв`язку з вищевикладеним, розмір інфляційних витрат становить 6\~356,41 грн. та 3% річних дорівнюють 2\~885,52 грн.; загальна сума - 9\~241,93 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, \~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.ст.\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Згідно з вимогами\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, \~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2\~ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, у\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення\~ст. 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц). З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є обґрунтованими. Відповідно до\~ст. 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-Х11 «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державним комітетом статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього\~Закону\~(стаття 4). Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою 3% * сума боргу * кількість прострочених днів) /365 (кількість днів у році). Крім того, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та\~лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р). Згідно розрахунку, наданого позивачем, загалом 3% річних за період з 20 квітня 2023 року по 11 серпня 2024 року склало суму в розмірі 2\~885,52,00 грн. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012). Згідно розрахунку, наданого позивачем, загалом інфляційні втрати за період з 23 лютого 2023 року по 11серпня 2024 року склали 6\~356,41 грн. Отже, за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02 серпня 2023 року по справі № 355/628/23 відповідач [PERSON] зобов`язана сплатити на користь позивача [PERSON] суму боргу за договором позики від 12.09.2012р. в розмірі 73 140 грн. 00 коп., з яких 523,00грн. - 3% річних. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Положеннями ч.3 ст.\~12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України, \~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2\~885,52 грн. та інфляційні втрати в сумі 6\~356,41 грн. Відповідачем у справі розрахунки позивача не спростовані, власні контррозрахунки не надані, а тому відсутні підстави для неврахування розрахунків позивача, викладених в позовній заяві. Зазначені розрахунки суд вважає достовірними, правильними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому задовольняє їх в повному обсязі та стягує з відповідача грошові кошти відповідно до розміру заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача в розмірі 1\~211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved