Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Коллект Центр» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на йо го користь заборгованість за договором позики №\~0990660267/7 від 11.09.2020 у розмірі 136\~907,65 грн. та понесені ним по справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 09990660267/7, шляхом підписання Заявки-Анкети №3274553 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов, викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір. Відповідно до умов Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредит надано в розмірі 4\~850,00 грн, строк користування кредитом 18 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" свої зобов`язання перед відповідачем виконало надавши відповідачу кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Договору позики. Втім, відповідач свої боргові зобов`язання перед кредитором щодо повернення позики зі сплатою відсотків не виконував. 16.12.2021 між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу №\~16-12/21 від 16.12.2021, відповідно до якого ТОВ "Інфінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників, зокрема, і за Договором позики №\~0990660267/7 від 11.09.2020, що укладений між ТОВ "Інфінанс" та [PERSON] . 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено Договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до Боржників ТОВ "Коллект Центр", зокрема, за Договором позики №\~0990660267/7 від 11.09.2020, що укладений між ТОФ "ІНФІНАНС" та [PERSON] . 29.04.2024 року ТОВ "Коллект Центр" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованості за Договором позики №\~0990660267/7 від 11.09.2020 в розмірі 136\~907,65 гривень, що складається із заборгованості за кредитом 4\~580,00 та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 69\~810,65 грн. та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» - 62\~517,00 грн. 17.05.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 23.05.2024 на адресу суду надійшла заява про уточнення позовної заяви від позивача, в якій останній просив, у зв`язку з технічною опискою у позовній заяві, вважати правильним РНКОПП відповідача 3534812677 та правильну дату народження 11.10.1996. 03.06.2024 на адресу суду надійшла заява від ТОВ «Коллект центр» про зменшення позовних вимог, оскільки, за словами позивача, при підготовці позовної заяви була допущена технічна помилка та неправильно зазначено ціну позову, а також додано позовну заяву в новій редакції. Відтак позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики в загальному розмірі 74\~390,65 грн., що складається з 4\~580,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 69\~810,65 заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс», витрати на сплату судового збору у розмірі 3\~028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25\~000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві клопотали про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки до суду не повідомив, відзив на позов не надсилав. 04.12.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.09.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики №0990660267/7. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 11.09.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0669029926 від 28.09.2020 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети №3274553 та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Загальна сума кредиту 4\~580,00 грн, строк користування кредитом 18 днів. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1\~442,70 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75; за один день користування кредитом; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2\~885,40 грн., за умови неналежного виконання умов Договору. В Заяві-анкеті на отримання кредиту №3274553 також зазначені реквізити банківської платіжної карти, на яку мають зарахуватись кошти 5168757407016254. З довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Інфінанс», вбачається, що\~ [PERSON] , з яким укладено договір №\~0990660267 від 11.09.2020, ідентифікований ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): 6g1f4w, час відправки ідентифікатора 28.09.2020. Відповідно до квитанції за сплату № 67596958 від 28.09.2020 на картку [NUMBER] зараховано 4\~580,00 грн. 16.12.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 16-12/21, за яким ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» набув права нового кредитора за плату та прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021, ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» набув права вимоги, як новий кредитор, за договором №\~0990660267, в якому вказано: дата укладення договору 11.09.2020, дата закінчення договору 16.10.2020, сума заборгованості за тілом кредиту 4\~580,00, становить 46552,50 грн., заборгованість за відсотками 68\~810,65 грн, загальна сума заборгованості 74\~390,65 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, у тому числі за договором №0990660267 від 28.09.2021, де сума заборгованості становить 136\~907,65 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4\~580,00 грн., заборгованість за відсотками 132\~327,65 грн. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 516\~ЦК України\~заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Право вимоги позивача підтверджено: - договором факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», Актом приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді за договором факторингу №\~16-12/21, відповідним витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №\~16-12/21 від 14.06.2021 та договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт\~Капітал» та\~ТОВ «Коллект\~Центр»,\~ відповідним актом прийму-передачі та Реєстром боржників до нього. Так,\~статтею 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3\~Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3ст. 6\~Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Враховуючи положення частини першої\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Згідно ст. 638 ЦK України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4\~580,00 грн. Разом з тим, щодо позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в частині стягнення відсотків за договором суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі, з урахуванням уточнених позовних вимог 69\~810,65 грн. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». За умовами договору позики № 0990660267 від 28.09.2020 відповідачу надано кредит у розмірі 4\~580,00 грн зі сплатою процентів у розмірі 1,75% від суми кредиту за день користування кредитом за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, сторони погодили строк кредитування 18 днів, дата надання кредиту\~28.09.2020, дата закінчення договору 16.10.2020. Звертаючись до суду з даним позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» просив стягнути нараховані проценти в розмірі 69\~810,65 грн. Отже, виходячи з того, що строк кредитування за договором позики № 0990660267 від 28.09.2020 закінчився 16.10.2020, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору, а відтак вимоги позивача про стягнення таких відсотків є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи строк кредитування погоджено на 18 днів - до 16.10.2020, оскільки відповідачем умови договору не виконувались, то повинна застосовуватись відсоткова ставка в розмірі 3,5% за кожен день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 2\~885,40 грн (4\~580,00 грн х 3,5% х 18 днів). Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за договором позики № 0990660267 від 28.09.2020 в розмірі 7\~465,40 грн, з яких: 4\~580,00 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 2\~885,40 грн\~сума заборгованості за відсотками; Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в загальному розмірі 7\~465,40 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були заявлені в розмірі 74\~390,65 грн., задоволено вимоги в розмірі 7\~465,40 грн., що складає 10,04 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за сплачений судовий збір в розмірі 304,01 грн. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи вбачається, що позивач користувався правовою допомогою, в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25\~000,00 грн позивачем до суду надано наступні докази: договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 496 від 01.03.2024, платіжну інструкцію № 0421260000 від 15.03.24, витяг з Акту № 4 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024. Цими документами представник позивача доводить, що вартість роботи з надання професійної правничої допомоги у цій справі становить 25\~000,00 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідач не заявляв до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. За таких обставин, суд вважає подані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу переконливими і достатніми для вирішення питання про їх відшкодування. З врахуванням рішення суду про часткове задоволення позову, положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2\~510,00 грн, що становить 10,04% від реально понесених позивачем таких витрат.

Outcome: partial