Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Кредитсервіс"\~(надалі\~ТОВ "Кредитсервіс")\~суму заборгованості\~за Кредитним\~договором №220110-010\~від 10.01.2022\~за період\~ з\~10.01.2022\~по 09.01.2024\~у розмірі\~87\~004,51\~грн.,\~а такожпонесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. та правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.01.2022 між ТОВ "Кредитсервіс" та [PERSON] укладено кредитний договір №220110-010, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти, в сумі 30\~000,00 грн. (з яких 27\~750,00 грн. чиста сума кредиту, 2\~250,00 грн. комісія за надання кредиту), на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач (позичальник) зобов`язується повернути кредит позивачу (кредитодавцю) та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. ТОВ "Кредитсервіс" умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Відповідач, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору. Таким чином, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення (досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості від 20.03.2024), відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість (а.с. 32). Ухвалою судді від 18.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 59-61). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представник позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає частково, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитсервіс" заборгованість за кредитним договором у розмірі 27\~750,00 грн. В решті позовних вимог відмовити. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитсервіс" понесені судові витрати на оплату судового збору та правничу допомогу (а.с.68-71). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, 10.01.2022 між ТОВ "Кредитсервіс" та [PERSON] укладено кредитний договір №220110-010, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти, в сумі 30\~000,00 грн. (з яких 27\~750,00 грн. чиста сума кредиту, 2\~250,00 грн. комісія за надання кредиту). Кредит надається відповідачу шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок відповідача. За користування кредитом відповідач сплачує позивачу платежі, строки і суми яких зазначені в графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного відповідачем кредитного продукту. Процентна ставка за договором є фіксованою. Датою повернення суми кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Договір набуває чинності і діє 10 років з моменту укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем ( п.п.1.2, 2.1-2.4, 3.1 договору). Відповідно до п.4.4.2 договору відповідач (позичальник) зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, в порядку визначеному цим договором. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором №220110-010 від 10.01.2022 року станом на 09.01.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Кредитсервіс" становить 87\~004,51 грн. яка складається із : простроченої заборгованості за сумою кредиту 15\~642,84 грн., прострочена заборгованість за процентами 57\~213,10 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 13\~747,67 грн., строкова заборгованість за процентами 400,90 грн. ТОВ "Кредитсервіс" свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами договору про споживчий кредит, що підтверджується платіжним дорученням №2976 від 10.01.2022 (а.с.35). Відповідач, у свою чергу, не виконав умови кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір №220110-010 від 10.01.2022 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У п.5, 7 ч.1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про електронні\~документи\~та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»,\~для ідентифікації\~автора електронного\~документа може\~використовуватися електронний\~підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст.\~7\~Закону\~України\~«Про електронні\~документи\~та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Порядок укладення електронного договору передбачено нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Так,\~відповідно до\~ч.1,\~3,\~4,\~6,\~8\~ст.11\~вказаного Закону,\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору,\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття.\~Електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.\~Електронний договір\~вважається укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення\~дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення логічно\~пов`язані з\~нею.\~У разі\~якщо укладення\~електронного договору\~відбувається в\~інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий\~документ оформляється\~у довільній\~формі та\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, внаслідок не виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №220110-010 від 10.01.2022, остання має заборгованість у розмірі 87\~004,51 грн. яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 15\~642,84 грн., прострочена заборгованість за процентами 57\~213,10 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 13\~747,67 грн., строкова заборгованість за процентами 400,90 грн. У відповідності до ч.1 ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.\~599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77\~ЦПК\~України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на викладене, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000 грн. (а.с.1, 36-41).

Outcome: approved