Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача просить ухвалити рішення яким встановити юридичний факт належності за життя [PERSON] , який помер [INFO] квартири за номером [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] на двокімнатну квартиру за номером [ADDRESS] загальною площею 49,7м2, житловою площею 30,0м2 і яка складається з: коридору площею 7,1м2, житлової площею 17,5м2, житлової площею 12,5м2, кухні площею 7,7м2, ванни площею 4,2м2, балкону площею 0,7м2. В судове засідання представник позивачки не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить провести розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку: 27 серпня 1999 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 27 серпня 1999 р. 29 листопада 2005 р. [PERSON] та її чоловіком, [PERSON] була придбана квартира за номером [ADDRESS] , що підтверджується Договором від 29 листопада 2005р., посвідченим приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі за №5179. За погодженням позивачки з чоловіком купівля-продажу вказаної квартири була оформлена на нього, як на покупця квартири. 23 січня 2006р. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» була проведена реєстрація права власності на квартиру за номером [ADDRESS] за [PERSON] і на його ім`я було видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (№ витягу 9638416 від 23 січня 2006р.). [INFO] в м.Лебедині Сумської області помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28 лютого 2024 р. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла зокрема квартира за номером [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка, яка в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подала заяву до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдилова Ю.В. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . І крім того на момент смерті [PERSON] вона була зареєстрована і проживали разом з померлим у квартирі за номером [ADDRESS] . Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відсутні. Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В той же час приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. в усній формі було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за номером [ADDRESS] , оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру (Договір від 29 листопада 2005р., посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №5179 і Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9638416 від 23 січня 2006р.). Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 03 вересня 2024р. вих.№541 та технічного паспорта двокімнатна квартира за номером [ADDRESS] загальною площею 49,7м2, житловою площею 30,0м2 і складається з: коридору площею 7,1м2, житлової площею 17,5м2, житлової площею 12,5м2, кухні площею 7,7м2, ванни площею 4,2м2, балкону площею 0,7м2, а її вартість становить 112 219,00 грн. Ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ч.1 ст.316 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ч.1 ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Так, факт належності за життя [PERSON] , який помер [INFO] . квартири за номером [ADDRESS] підтверджується зібраними до дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: копією Договору від 29 листопада 2005р., посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі за №5179; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9638416 від 23 січня 2006р.; довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Виконав-чого комітету Лебединської міської ради» від 03 вересня 2024р. вих.№541, в якій зазначено, що документ, який підтверджує право власності на дану квартиру за [PERSON] являється Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу від 29 листопада 2005р. вих.№5179; саме в даній квартирі був зареєстрований та проживав [PERSON] до дня смерті, що підтверджується довідкою відділу надання адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг». У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України). Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщи-ни, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст.1274 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подала заяву до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдилова Ю.В. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом спільного проживання та реєстрації з померлим чоловіком, що також стверджено інформацією, що надана приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдило Ю.В., в якій зазначено, що свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] на двокімнатну квартиру за номером [ADDRESS] .

Outcome: approved