Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ, відповідно до якого з нього - [PERSON] стягують аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набранням рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП №75783314 від 13.08.2024 року. Позивач зазначає, що не отримував копію судового наказу та не ознайомлювався з ним, а дізнався про нього після відкриття виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження. Просить змінити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки на утриманні позивач має ще двоє дітей від першого шлюбу: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , на утримання яких також сплачує аліменти. Зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] . 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження. 22 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Бердникова К.О. подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі та участі позивача. Просила підготовчий розгляд справи закрити та призначити справу до судового розгляду. 07 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують, просили задовольнити. 07 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в яке викликати сторони по справі. Позивач та його представник - адвокат Маркін С.І. не з`явились. Причин неявки суду не повідомили. На підтверджену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] суд надсилав ухвалу та виклик до суду, рекомендоване поштове повідомлення 5400501924560 повернулось з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За вказаним позивачем номером телефону відповідачці були доставлені смс-повідомлення, про що вказують довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber». У судове засідання не з`явилась без повідомлення причин. Правом на подання відзиву не скористалася. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд , вирішуючи даний спір, ураховує наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 08.08.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва видав судовий наказ у справі №487/4139/21 провадження №2-н/487/2107/21, згідно якого вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначив що, від першого шлюбу має двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підтвердження подав відповідні докази. Однак, відповідач, звернувшись до суду про видачу судового наказу не вказала суду на дану обставину, яка є суттєвою при визначені розміру аліментів. На підставі виконавчого листа по справі №2/456/1860/2013 від 05.06.2014, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] на неповнолітніх на даний час дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС у м. Миколаєві від 28.11.2022 звернено стягнення на доходи боржника у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджено копією відповідної постанови. Суд зазначає, що не може визначаючи розмір аліментів, віддавати перевагу комусь із дітей. Однак, суд ураховує, що позивач не міг скористатися правом звернення із заявою про скасування наказу оскільки його видано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Водночас суд, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу, не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч.1 ст. 168 ЦПК України) та приймає рішення на підставі поданих заявником доказів. Суд ураховує, що хоча обставина щодо наявності у позивача ще двох неповнолітніх дітей, на утримання яких з нього стягуються аліменти, не нововиникла та не потягнула за собою зміну матеріального становища позивача, а існувала станом на час постановлення судового наказу 05.08.2024, проте вона не була відома суду на час розгляду заяви про видачу такого судового наказу за заявою [PERSON] . Відповідно до\~ч.\~7\~ст.\~170\~ЦПК України,\~у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. З урахування встановлених обставин, підтверджених позивачем належними доказами та неподання відповідачем відзиву на позов, доказів у спростування зазначеного позивачем, суд вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, а отже, для задоволення позову.

Outcome: approved