Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Маслова О.Є., звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що їй, її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] , та синові [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належав будинок [ADDRESS] , а також дві земельні ділянки за вказаною адресою, площею 0,0327 га для ведення садівництва та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. В установлений законом строк вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки їй було відмовлено з тих підстав, що частка померлого у спадковому майні не є виділеною. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки є рівними, позивачка просить: - визначити частку [PERSON] , померлого [INFO] , у праві спільної часткової власності на дві земельні ділянки по [ADDRESS] , а саме: визначити, що його частка дорівнює 1/3 частині в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0063, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) та що його частка дорівнює 1/3 частині в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0327 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0064, цільове призначення - для індивідуального садівництва; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0063, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0327 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0064, цільове призначення - для індивідуального садівництва. Ухвалою суду від 23.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 10:00 22.10.2024. В поданому відзиві на позов представник відповідача Сумської міської ради просить з врахуванням викладених доводів щодо згоди з правовою оцінкою обставин, викладених позивачем, ухвалити законне та обґрунтоване рішення. У відповіді на відзив представник позивачки, посилаючись на те, що представником відповідача фактично визнані позовні вимоги, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 22.10.2024 підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка, представник відповідача та треті особи не з`явились, про час і місце його проведення повідомленні належним чином. Заслухавши представника позивачки на підтримку позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 29.04.1978 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого департаментом комунальної власності Сумської міської ради 18.11.2004, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 28-29). 25.12.2006 на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №173146, співвласниками земельної ділянки площею 0.0327 га, за адресою: [ADDRESS] , для ведення садівництва, є також [PERSON] , [PERSON] , частки у спільній власності відсутні (а.с. 14). Аналогічні відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер 5910136600:17:032:0064 містить витяг з Державного земельного кадастру №НВ-6800413592024 від 19.06.2024 (а.с. 15-20). 13.06.2006 на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №276290, співвласниками земельної ділянки площею 0.1000 га, за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є також [PERSON] , [PERSON] , частки у спільній власності відсутні (а.с. 21). Аналогічні відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер 5910136600:17:032:0063 містить витяг з Державного земельного кадастру №НВ-0700368472024 від 20.06.2024 (а.с. 22-28). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). За даними з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, 31.01.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Юморанової В.М. з заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 32). Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадкування своїх часток (а.с. 30). 01.08.2024 нотаріусом [PERSON] позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна померлого спадкодавця [PERSON] , яка йому належала в будинку [ADDRESS] , а саме на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці пл. 0,1000 га, кадастровий номер якої 5910136600:17:032:0063 (а.с. 30-32). Постановою нотаріуса Юморанової В.М. від 01.08.2024 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку померлого [INFO] [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0063, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,0327 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0064, цільове призначення - для індивідуального садівництва. Вказане рішення нотаріуса обґрунтоване тим, що вказані земельні ділянки належать співвласникам на праві спільної сумісної власності (частки у спільній - 1/1), частка померлого у спадковому майні не є виділеною, а нотаріус не уповноважений самостійно визначати частки в такій власності (а.с. 11). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч.1 ст.87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду та при прийнятті спадщини на земельну ділянку. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до вимог ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до роз`яснень, що містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (пункт 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). У відповідності до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (пункт 5). Згідно роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в пункті 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. Між тим, Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (постанови від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18, від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах). В зв`язку з чим позов в частині визначення частки за померлим [PERSON] задоволенню не підлягає. Відтак, враховуючи вищевикладені положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, зокрема те, що позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак через невизначеність частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності не може отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0063, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0327 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:17:032:0064, цільове призначення - для індивідуального садівництва. На підставі викладеного та

Outcome: partial