Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Короткий зміст\~позову. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виклад обставин в позові, посилається на те, що 12.02.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 448620-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Вказує на те, що 12.02.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 448620-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 12.02.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 448620-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Посилається на те, що відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Вказує на те, що згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.16103334 процентів за кожен день користування кредитом. Позивач стверджує, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Зазначає, що до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 448620- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Просять задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором № 448620-КС-002 про надання кредиту від 12.02.2023 року, що становить 63 614,40 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі у рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Рух по справі та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика», [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки до суду не надав. Згідно до вимог частини 4 статті\~223\~та статей\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; в тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом встановлено, що 12.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 448620-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.25-26, 27-30). ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12.02.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 448620-КС-002 про надання кредиту. 12.02.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 448620-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. (а.с.32-41). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.16103334 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 26.03.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 448620-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 19.11.2023 р.» Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 41 тижнів.» (а.с.42-46). 02.07.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 448620-КС-002 про надання кредиту (Далі Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 10.03.2024 р.» Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 57 тижнів.» (а.с.47-50). У відповідача [PERSON] станом на 16.08.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 448620-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 63 614,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 14 420,64 грн; суми прострочених платежів по процентах 49 193,76 грн; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. (а.с.14-24). Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Згідно вимог\~статті 526 Цивільного кодексу України) надалі\~ЦК України) - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно статті 624 ЦК України\~якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Пунктом 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.\~Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У відповідності до\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~- якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 3 статті\~12, частиною 1 статті 81\~ЦПК України передбачено, що\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять та відповідачем не надано, розрахунок за кредит ним не спростовано. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 448620-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 448620-КС-002 [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 448620-КС-002, відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №448620-КС-002 на загальну суму 14 775,00 грн. Відтак, відповідач зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином не виконував грошові зобов`язання, а тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 614,40 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 14 420,64 грн; суми прострочених платежів по процентах 49 193,76 грн; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. У матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували те, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором, а тому суд вважає, що з\~ [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 63 614,40 гривень. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень, документально підтверджений платіжною інструкцією №6134 грн. (а.с.2). На підставі та

Outcome: approved