Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

АТ "Сенс Банк" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 313 794,36 грн. за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до виконавчого листа від 30 листопада 2010 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, Суд вирішив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . паспорт: серія [NUMBER] , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11 липня 1997 року, зареєстрованого у [ADDRESS] на користь Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 551886 (п`ятсот п`ятдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят шість) гривень 33 копійки. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . паспорт: серія [NUMBER] . виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11 липня 1997 року, зареєстрованого у [ADDRESS] ) на користь Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 5918 (п`ять тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 86 копійок. Однак, відповідачем вказане рішення не виконується, грошові кошти на користь позивача в повному обсязі не сплачуються, а тому в зв`язку з наявністю боргу, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України за період з 17.01.2020 року по 16.01.2023 року нараховані інфляційні витрати у сумі 264 122,61 грн. та 3% річних у сумі 49 671,75 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (головуючий суддя Орос О.В.). 27.06.2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість в розмірі 313\~794,36 грн. та судовий збір у розмірі 4\~706,92 грн. 07.08.2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Письменної В.М. надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій остання просить скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року. Заява обґрунтована тим, що суд при розгляді справи не встановив належним чином місце перебування відповідача, судові виклики здійснювались виключно за зареєстрованим місцем проживання, яке знаходиться в зоні ведення бойових дій. Окрім цього, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки під час постановлення судового рішення суд не перевірив наданий розрахунок заборгованості та пред`явлену позивачем суму для стягнення з відповідача на підставі частини 2 статті 625 ЦПК України та загальна сума заборгованості згідно розрахунку повинна становити 309\~784,36 грн. Також зазначає, що предметом укладеного між сторонами договору кредиту №845/1-27/17/10/8-030 від 10.04.2008 року була іноземна валюта 61\~020,00 доларів США, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на підставі статті 625 ЦПК України лише 3% річних нарахованих на суму заборгованості, а у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат відмовити за їх безпідставністю. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 року клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року задоволено, поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року та прийнято до розгляду заяву представника [PERSON] адвоката Письменної Вікторії Миколаївни про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання (головуючий суддя Орос О.В.). Ухвалою Дзержинського районного суд ум. Харкова від 26.10.2023 року заяву представника [PERSON] адвоката Письменної Вікторії Миколаївни про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року, ухвалене у цивільній справі №638/2692/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (головуючий суддя Орос О.В.). 06.11.2023 року до канцелярії Дзержинського районного суду м. Харкова представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечував проти її задоволення посилаючись на те, що рішення суду не виконувалось Відповідачем не з його вини та зазначає про невірність у розрахунках суми заборгованості. 07.11.2023 року представником Акціонерного товариства «Сенс Банк» до Дзержинського районного суду м. Харкова було направлено відповідь на відзив. На підставі розпорядження №02-06/144 від 22.02.2024 року проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено нового головуючого суддю для розгляду вказаної справи Хайкіна В.М., що підтверджує протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Хайкіна В.М. та призначено судове засідання. 22.07.2024 року позивачем до Дзержинського районного суду м. Харкова подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої заборгованість розрахована на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 845/1-27/17/10/8-030 від 10.04.2008 року, за період з 17.01.2020\~року по\~23.02.2022\~рокустановить 146\~318,57 грн.,\~та складається\~з:сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 34 838,86 грн. та сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 111\~479,71 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 року прийнято заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог і постановлено розглядати справу з урахуванням зазначеної заяви. В судове засідання представник позивач Акціонерного товариства «Сенс Банк» не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Також зазначив, що у разі неявки відповідачів в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять докази повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, участь у засіданні є правом, а не обов`язком сторони, відповідач достеменно поінформований про наявність вказаного судового провадження, порушеного за пред`явленим до нього позовом, суд дійшов висновку про можливість проводити розгляд справи без участі сторони відповідача за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 10.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин України [PERSON] , надалі за текстом «Позичальник» уклали Кредитний договір № 845/1-27/17/10/8-030. Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено АТ «Укрсоцбанк»). Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеву кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги. Відповідно до виконавчого листа від 30 листопада 2010 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва, Суд вирішив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . паспорт: серія [NUMBER] , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11 липня 1997 року, зареєстрованого у [ADDRESS] на користь Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 551886 (п`ятсот п`ятдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят шість) гривень 33 копійки. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . паспорт: серія [NUMBER] . виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11 липня 1997 року, зареєстрованого у [ADDRESS] ) на користь Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 5918 (п`ять тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 86 копійок. \~ \~ \~ \~ \~Згідно статті\~129\~-\~1\~Конституції України,\~суд ухвалює\~рішення іменем\~України.\~Судове рішення\~є обов`язковим\~до виконання.\~Держава забезпечує\~виконання судового\~рішення у\~визначеному законом\~порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. З огляду на невиконання відповідачами грошового зобов`язання, що виникло на підставі вказаного вище рішення суду,на підставі якого видано виконавчий лист, позивач звернувся до суду з цим позовом. За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. Тобто, якщо рішенням суду визначено грошові зобов`язання, ці зобов`язання належним чином не виконані, тому в цьому випадку вимоги частини другої статті 625 ЦК України підлягають застосуванню, а кредитор має право на нарахування сум на підставі цієї статті за період невиконання рішення суду. У постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, від висновку в якій не відступала Велика Палата Верховного Суду, зазначено, що за змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»). Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частиною 2 статті 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами частини 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає, що на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 6-2133/10 - у [PERSON] виникло зобов`язання щодо сплати грошових коштів. виконавчі листи для примусового виконання вказаного рішення. Однак [PERSON] свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів не виконав, грошові кошти на користь стягувача в повному обсязі не сплатили, а тому [PERSON] є такими, що прострочили виконання грошового зобов`язання на користь АТ "Сенс Банк". З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ "Сенс Банк" про стягнення з [PERSON] інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ "Сенс Банк" підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved