Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» (далі скорочено ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ») [PERSON] звернулася до суду з позовом шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 03.09.2024 (зареєстровано 04.09.2024), в якому просила стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» заборгованість за кредитним договором №98360893000 від 22.11.2021 у загальному розмірі 104 341 грн. 54 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 58 250 грн. 44 коп., заборгованість по процентам 46 091 грн. 10 коп.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 22.11.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) №98360893000, відповідно до умов якого відповідачу було надано ліміт кредитування у розмірі 70 000 грн. із зобов`язанням останньої повернути кредит, плату за кредит та інші платежі. Відповідно до п.6.1 вказаного договору, підписуючи договір-анкету клієнт, серед іншого, засвідчує, що він особисто ознайомлений з правилами та тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www/ukrsibbank.com, отримав інформацію про умови кредитування відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування». Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строки, визначені умовами договору. У порушення положень договору-анкети та вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач, користуючись коштами, наданими їй банком, не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором. 23.01.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» було укладено договір факторингу №254, за умовами якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до [PERSON] за кредитним договором №98360893000 від 22.11.2021 у загальному розмірі вимог 104\~341 грн. 54 коп. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносила платежів на повернення кредиту, що свідчить про суттєве порушення нею взятих на себе договірних зобов`язань. Станом на момент пред`явлення позову, заборгованість за кредитним договором склала 104 341 грн. 54 коп. та включає: заборгованість за тілом кредиту 58 250 грн. 44 коп., заборгованість по процентам 46 091 грн. 10 коп. Зважаючи, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів кредитора, ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ», будучи дійсним кредитором, вимушене звернутися до суду. Ухвалою суду від 27.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки жоден з учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] про свою участь в судовому засіданні не заявила, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (п.3), просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи неодноразово повідомленою належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористалася, причини неявки не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, його неявку та не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 22.11.2021 [PERSON] звернулася до АТ «УКРСИББАНК» з анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту із сумою кредитного ліміту в розмірі 70 000 грн. та строком дії ліміту кредитування 24 місяці. Того ж дня, 22.11.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №98360893000 (далі договір-анкета), відповідно до умов якого банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом для своїх» поточний рахунок № [NUMBER] , який обслуговується згідно цього договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com (далі Правила). Відповідно до умов договору-анкети АТ «УКРСИББАНК» встановило [PERSON] ліміт кредитування у розмірі 70 000 грн., зі строком дії до 20.12.2023, з можливістю отримання траншів, в тому числі «кредит «плата частинами» в межах доступного ліміту використання кредиту. Як слідує з п.2.1.4 договору-анкети, процентна ставка річних за операціями отримання готівки становить 44,99%, за безготівковими операціями 44,99%, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду становить 0,00%, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів, комісія за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу до 500 грн. Згідно з п.1.2 договору-анкети, банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором та правилами. У п.1.5 договору вказано, що правила після підписання сторонами договору-анкети, стають його невід`ємною частиною, підписуючи договір-анкету сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та в правилах. Таким чином, укладений [PERSON] договір за своєю суттю є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. Із наведеного вище порядку при укладенні договору [PERSON] здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору, без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено, що сторонами визначені усі істотні умови договору (в тому числі сума та строк кредиту, розмір відсотків, загальні витрати за кредитом, строк дії договору). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як слідує зі ст.ст.525,\~526, 530 ЦК України,\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1\~ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. АТ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за кредитним договором №98360893000 від 22.11.2021 перед [PERSON] виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі в сумі кредитного ліміту 70\~000 грн., зарахованих на картку «КАРТКА З ЛІМІТОМ ДЛЯ СВОЇХ» [NUMBER] , яку позичальник отримала у конверті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що підписувала договір, отримувала кредитні кошти і користувалася ними не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачеві відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Судовим розглядом встановлено, що позичальник [PERSON] свої зобов`язання не виконувала належним чином, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 104 341 грн. 54 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 58 250 грн. 44 коп., заборгованість по процентам 46 091 грн. 10 коп. Оскільки відповідач не навела власного контррозрахунку суми боргу, не надала первинних документів, за якими можна було б прослідкувати здійснені нею платежі, виходячи з обсягу наявних у справі доказів суд вважає доведеною заборгованість за кредитним договором. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 1077 ЦК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.1078 ЦК України,\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином договір факторингу є одним з різновидів правочинів з відступлення права вимоги. Матеріалами справи підтверджено, що 23.01.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» було укладено договір факторингу №254. Згідно із п.п.2.1, 2.2. вищевказаного договору факторингу, АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ», ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених договором факторингу. Права вимоги, які АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «УКРСИББАНК» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді. Відповідно до п.п.4.1, 4.2 цього договору, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання акта приймання-передачі права вимоги (додаток №2 до договору), за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором. Після підписання акта приймання-передачі права вимоги клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами, за якими право вимоги перейшло до фактора. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №254 від 23.01.2024 до ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» від АТ «УКРСИББАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором №98360893000 від 22.11.2021, укладеним із [PERSON] , на загальну суму заборгованості 104 341 грн. 54 коп. Так, ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» зобов`язання за договором факторингу виконало та відповідно перерахувало суму на користь АТ «УКРСИББАНК» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу №254 від 23.01.2024, що підтверджується платіжною інструкцією №192 від 23.01.2024. Отже, АТ «УКРСИББАНК» відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст.513 ЦК України, що визначає правомірність звернення ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» до суду з вимогами до [PERSON] як дійсним кредитором. Матеріалами справи також підтверджено, що 13.06.2024 на адресу [PERSON] позивачем надіслано вимогу №11-11 від 03.06.2024 про усунення порушень основного зобов`язання, в якій зазначено про укладення 23.01.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ договору факторингу №254, а також міститься вимога про сплату заборгованості у сумі 104 341 грн. 54 коп. за кредитним договором №98360893000 від 22.11.2021. Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про необхідність їх задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить з ухвалення рішення на користь позивача, а тому понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронній формі) підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ».

Outcome: approved