Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулася [PERSON] з позовом до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що 29 квітня 2021 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис за № 127 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на виокремлену 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м. За життя покійна на випадок своєї смерті зробила письмове розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належало б їй на день смерті, заповідала доньці, [PERSON] . Позивач, донька покійної, як спадкоємець за заповітом, та спадкоємець першої черги за законом, у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулась до Березанської міської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 94/2021. Однак, після ознайомлення з наданими [PERSON] документами, нотаріусом у видачі свідоцтва їй було відмовлено на підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рекомендовано звернутись до суду. Так, як вказує позивач, її батькам, [PERSON] та [PERSON] у 1975 році як працівникам радгоспу «Березанський», була виділена квартира [ADDRESS] . В даній квартирі батьки позивача проживали до дня своєї смерті. У 1993 році за спільним рішенням адміністрації, Ради трудового колективу, профспілкового комітету радгоспу «Березанський» дана квартира була придбана у приватну власність [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Баришівською державною нотаріальною конторою 23.11.1993 року. Однак, при укладанні договору та його посвідченні, у зв`язку з відсутністю на той час законодавства щодо можливості продажу квартир, в текстовому викладенні договору купівлі-продажу було зазначено як купівля-продаж 1/3 частини будинку. [INFO] батько позивача помер, і після його смерті право власності на належну йому (квартиру) 1/3 частину житлового будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом перейшло до матері позивача - [PERSON] . Однак, оригінали даних документів на даний час втрачені, а отже отримати документальне підтвердження свого права на успадковане нерухоме майно, яке в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України належить [PERSON] із часу відкриття спадщини, інакше як за рішенням суду неможливо. У позовній заяві вказано, що оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, у визначений законом термін прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, то в силу вимог ст. 1262, 1268 ЦК України, вона право на визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належала покійній матері [PERSON] . Отже, [PERSON] , з врахуванням заяви позивача від 12.09.2024 про зміну предмета позову, просить суд визнати за [PERSON] право власності на майно у спадок, а саме на: квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 17.07.2024 ухвалою Березанського міського суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалами Березанського міського суду Київської області від 02.10.2024 прийнято заяву представника позивача [PERSON] адвоката Гонтар Галини Дмитрівни про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, встановлено строк для подання додаткових доказів - 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання судового рішення. Задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гонтар Г.Д. про витребування доказів, витребувано від Березанської державної нотаріальної контори, адреса: 07541, Київська область, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, 16, належним чином завірену копію спадкової справи № 94/2021 від 16.06.2021 після смерті [PERSON] . 04.11.2024\~закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, до судового розгляду по суті. Клопотання про виклик свідка задоволено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з самого початку володіння спірним майном її батькам [PERSON] та [PERSON] належала саме відокремлена квартира у трьохквартирному будинку, а не 1/3 частина цього будинку. Інші дві сім`ї, які проживають у цьому ж будинку, є власниками відповідно квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , а не частин будинку, про що свідчить, зокрема й інформація з Державного реєстру, надана на дослідження суду, а також те, що всі квартири мають різну загальну площу, що не відповідає розумінню рівності частин у разі поділу об`єкту на три частини. Представник позивача адвокат Гонтар Г.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач Березанська міська рада Київської області належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не направила свого представника. Разом з тим, 15.08.2024 до канцелярії суду надійшла підписана заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів І. Мосінзовою заява, датована 31.07.2024, про розгляд справи за позовною заявою [PERSON] до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, без участі представника Березанської міської ради (а.с. 47). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала такі показання: вона багато років знає сім`ю позивачки. З семидесятих років минулого століття і до своєї смерті батьки [PERSON] проживали у цій квартирі. Квартира розташована у трьохквартирному будику і є окремою квартирою. На їхній вулиці - раніше Чехова, а зараз Богатирська, таких будинків багато. Люди, які працювали в радгоспі, отримували в цих будинках квартири, а з часом викупляли їх чи приватизовували. Однак із самого початку це були відокремлені одна від одної квартири в будинку. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач Березанська міська рада Київської області не скористалася своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подала відзив. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.01.1951 сільською радою Старої Оржиці, [PERSON] народилася [INFO] , про що 30.01.1951 було зроблено відповідний актовий запис за № 7. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 8). Згідно з копією експертного висновку № 056/1371-m від 05.08.2021, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, на запит громадянки України [PERSON] від 05.08.2021, останній повідомлено таке: з практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки документальної фіксації розмовних, гіпокористичних і демінутивних варіантів особових імен або субнормативних записів цих імен під впливом фонетичних говіркових особливостей чи графічним впливом російської мови в ситуації контактного білінгвізму. В інших документах фіксувався офіційний варіант цього імені, що призводить до виникнення різних записів у документах однієї особи. З урахуванням зазначеного особові імена [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах варіантів особового імені ЄВДОКІЯ/розм. ЯВДОХА (див. [PERSON] , [PERSON] . Власні імена людей.Словник-довідник.- К.: Наукова думка, 1996, с. 137; [PERSON] . Словник українських імен.- К.: Довіра, 2005, с. 121-122) (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 29.04.2021 зроблено відповідний актовий запис за № 127 та Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , копію якого додано до позовної заяви (а.с. 7). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00033869495 від 25.11.2021, реєстрація актового запису про шлюб: 23.03.2012, зареєстровано в Реєстрі реєстратором Центральний відділ державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї: 24.07.1971, Київський відділ державної реєстрації актів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 4617. Відомості про чоловіка: [PERSON] , відомості про дружину: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з копії заповіту, 12.08.2019 [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Лялик О.В., зареєстровано в реєстрі за № 502. У зв`язку з похилим віком та хворобою (вада зору) [PERSON] та неможливістю прочитати та підписати заповіт, згідно зі ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків, який ними заповідачу прочитано воголос: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11; 88). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65207253 від 16.06.2021, до Спадокового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67831924, норме у нотаріуса: 94/2021, спадкодавець: [PERSON] (а.с. 12). 26.10.2023 за вих. № 464/02-14 державний нотаріус Березанської державної нотаріальної контори Н.Тищенко на звернення [PERSON] щодо видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , роз`яснила, що відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Оскільки у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, останній необхідно для визнання права власності на жилий будинок, звернутися до суду (а.с. 13). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.1998, виданого державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори, на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його дружина [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Баришівською державною нотаріальною конторою 23.11.1993 № 2666 та зареєстрованого в П-Хмельницькому БТІ 3.12.1993 року, інвентаризаційна справа № 4005. Житловий будинок цегляний, розмір житлової площі всього будинку становить 66,5 кв.м., спадкова справа № 15, зареєстровано в реєстрі за № 435. На звороті міститься відмітка про реєстрацію 26.10.1998 за [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] на праві приватної власності 1/3 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 14). З копії доданого позивачем технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] станом на 16.11.2023, загальна площа становить 52,8 кв.м., житлова площа: 35,1 кв.м., допоміжна( підсобна): 17,7 кв.м. (а.с. 15-17). До позовної заяви долучено копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] з внесеними записами про зареєстрованих у вказаній квартирі в різний час осіб (а.с. 19-20). Відповідно до копії акту оцінки частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , оціночна комісія на підставі розпорядження директора радгоспу «Березанський» від 01.04.1992 № 72 розглянула документи, подані П-Хмельницьким БТІ по питанню технічної характеристики частини будинку в [ADDRESS] і балансової її вартості з метою визначення її остаточної вартості комісія встановила: загальна площа будинку: 131,70 кв.м.; житлова площа будинку: 66,50 кв.м.; загальна площа даної частини будинку: 42,30 кв.м.; житлова площа даної частини будинку: 19,90 кв.м, ідеальна доля частини будикну: [ADDRESS] (а.с. 52). На підтвердження своїх тверджень щодо того, що в будинку [ADDRESS] є саме квартири, а не частини будинку, [PERSON] долучено до позовної заяви Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 397257008 від 01.10.2024, параметри запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, адреса/місцезнаходження: [ADDRESS] , згідно з яким: квартира, трикімнатна, реєсраційний номер майна: 29126743, за адресою: [ADDRESS] , загальна площа: (кв.м.): 85,50, житлова площа (кв.м): 55,20; рік побудови: 1975, номер запису: 1769 в книзі 6, форма власності: приватна спільна сумісна (а.с. 66). Як стверджує позивач, зазначена вище інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджує статус будинку [ADDRESS] як будинку малоквартирної забудови. Матеріали справи містять копію акту технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку від 28.05.2024, адреса виконання робіт: [ADDRESS] (а.с. 54); копію технічного паспорта внутрішньобудинкової системи газопостачання у багатоквартирному будинку від 28.05.2024 (а.с. 55); копію рахунку за постачання електричної енергії, адреса постачання: [ADDRESS] (а.с. 56); копію рахунку за газ за квітень 2024 та рахунку за послуги з розподілу газу за травень 2024, адреса споживання: [ADDRESS] (а.с. 57). На виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 02.10.2024, державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В. надано копію спадкової справи № 94/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка містить, зокрема, копію заяви [PERSON] від 16.06.2021 про прийняття спадщини по заповіту після смерті [PERSON] (а.с. 83); копію інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 65206840 від 16.06.2021 (а.с. 86). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. За відсутності\~у спадкоємця\~необхідних для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~документів нотаріус\~роз`яснює йому\~процедуру вирішення\~зазначеного питання\~в судовому\~порядку (п.\~4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 282/20595 від 22 лютого 2012 року). Як встановлено судом, за свого життя 12.08.2019 [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла позивачу [PERSON] , [INFO] , яка як спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк та спосіб прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Також судом встановлено, що ідеальна частка: 1/3 частина будинку [ADDRESS] фактично є квартирою [ADDRESS] . Суд дійшов\~висновку,\~що спадкові\~права [PERSON] \~підлягають судовому\~захисту,\~оскільки,\~враховуючи фактичні\~обставини цієї\~справи,\~позивач позбавлена права захистити відповідні права у позасудовому порядку, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатила судовий збір в сумі 3853,50 гривень (а.с. 1). Однак, вимоги про стягнення судових витрат з відповідача позивач не заявила, тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. В силу\~приписів п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270,\~ч.\~2\~ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом\~не вирішено\~питання про\~судові витрати . Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved