Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 06.08.2024 представник ТОВ «Санфорд Капітал» адвокат Маслюженко М.П., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1282570 від 30.04.2024, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 05.07.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z75.22381.004080364, який був підписаний Позичальником власноручно. Одночасно з укладенням Кредитного договору Позичальник уклала з ТДВ «СК «АХА Страхування Життя» договір від 05.07.2018 добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором становить 6551,72 гривень, вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.1.12., Позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 47 500,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ТДВ «СК «АХА Страхування Життя» страховий платіж від імені Позичальника в сумі 6551,72 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Останній платіж проведено 04.12.2019. Станом на 05.07.2020 сформувалася наступна заборгованість Позичальника перед Банком за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 21 258,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 6601,61 гривень, що разом становить 27 860,02 гривень. Станом на 16.11.2023 розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (Фактор) укладено договір факторингу №16/11-23, згідно з яким Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.22381.004080364 від 05.07.2018. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» (Клієнт) та ТОВ «Санфорд Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу №29/12-23, згідно з яким Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.22381.004080364 від 05.07.2018. [PERSON] , прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором №Z75.22381.004080364 від 05.07.2018, порушила зобов`язання і має нести відповідальність та сплатити на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані інфляційні втрати в сумі 4607,03 гривень та три проценти річних в сумі 1368,22 гривень. Вимогами позову\~представник просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~заборгованість в\~розмірі 33\~835,27\~гривень,\~судові витрати\~ в сумі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 200,00 гривень. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» адвокат Маслюженко М.П. в судове засідання не з`явився, 11.11.2024 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 05.07.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладеного кредитний договір №Z75.22381.004080364, згідно з яким банк надав позичальниці кредит в розмірі 47 500,00 грн строком на 24 місяці (а.с.85-86). Станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 9.5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99 % (п.1.4). Вказаний договір заява-анкета, паспорт споживчого кредиту та заява до на укладення договору підписані [PERSON] власноручно. Позичальниця надала свою згоду на укладення за рахунок Позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим Договором Позичальниця доручила та дала розпорядження Банку: переказати страховику, в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку. Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг «Card Blanche Blue Start ID INS», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п.п.1.12-1.13). Пунктом 2.6.\~договору передбачено,\~що \~у разі вимоги Банку про дострокове повернення кредиту: (1) термін повернення кредиту вважається таким, що настав, та (2) Банк вправі, але не зобов`язаний нараховувати проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості до повного повернення кредиту, (3) Позичальник зобов`язаний повернути заборгованість за Договором, сплатити неустойку (штрафи, пені) та відшкодувати завдані Банку збитки. Факт надання кредиту підтверджено Ордерами-розпорядженнями №1 та №2 від 05.07.2026 (а.с.96). 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» (Фактор) укладено Договір факторингу №16-11/23, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає), а Фактор приймає (набуває) Права грошової вимоги Клієнта за договорами про надання фінансових послуг (а.с.36-41). Згідно з розд. 2 вказаного Договору, Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до Договору. Відступлення права вимоги до [PERSON] \~ підтверджується Реєстром боржників № 1 (а.с.55-56). 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» (Клієнт) та ТОВ «Санфорд Капітал» (Фактор) укладено Договір факторингу № 29/12-23, у відповідності до умов якого Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає (набуває) Права грошової вимоги Первісного кредитора за договорами про надання фінансових послуг (а.с.29-35). Відступлення права вимоги до [PERSON] \~ підтверджується Витягом з Реєстру боржників №1 (а.с.43). Сума заборгованості відповідача складає 74 791,84 грн. Свої зобов`язання за договором [PERSON] не виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно з довідкою-розрахунком станом на 16.11.2023 становить 74 791,84 грн, а саме: заборгованість за кредитом 21 258,41 грн; заборгованість за несплаченими процентами 6601,61,00 грн, заборгованість за комісією 46 931,82 грн (а.с.49). Вимогами позову, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті кредиту та процентів, що становить 27\~860,02 грн. Згідно з розрахунком інфляційні втрати становлять 4607,03 грн, 3 % річних становить 1368,22 грн (а.с.44-45). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із\~ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 625 ЦК України\~боржник не\~звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 21\~258,41 грн за договором №Z75.22381.004080364. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів,\~тип процентної\~ставки (фіксована\~або змінювана)\~та порядок\~їх сплати\~за кредитним\~договором визначаються\~в договорі\~залежно від\~кредитного ризику,\~наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилася, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога щодо стягнення відсотків в розмірі\~6601,61\~грн,\~ також підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» прав первісних кредиторів у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст.\~514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). Правовий аналіз положень статей 526, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Судом враховано, що відповідачка дійсно має заборгованість за невиконання грошового зобов`язання, тому позивач має право вимагати від відповідача сплати інфляційних втрат та 3% річних. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012). [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] * [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Де:[Сума боргу] сума простроченого боргу. [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Вказаний розрахунок інфляційного нарахування відображено в розрахунку заборгованості позивача, що в свою чергу обґрунтовує позовну вимогу щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 4607,03 грн. Три проценти річних від простроченої суми, розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] * [Процентна ставка (%)] / 100% * [Кількість днів] / [Кількість днів у році] Де:[Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Вказана формула відображена в розрахунку заборгованості позивача, що в свою чергу обґрунтовує позовну вимогу щодо стягнення 3% річних в розмірі 1368,22 грн. Таким чином, позивачем обґрунтовано стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.\~137\~ЦПК\~України витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року; Реєстр боржників від 09.04.2024; Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024 (а.с.10-12); Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №3 від 10.07.2024 (а.с.51). Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved