Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

17.06.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , заявивши вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором № 412597-КС-001, укладеним 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] з ціною позову 52 316,43 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 412597-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», з використанням [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора G-4955, надісланого на номер телефону [NUMBER] , за умовами якого ТОВ «Бізнес позика» надає позичальникові грошові кошти у розмірі 20 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,867325 процентів за кожен день користування кредитом. У пунктах 2 і 3 договору встановлено особливості нарахування процентів та встановлено графік платежів. Як стверджує позивач, ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальникові грошові кошти в розмірі 20 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , проте відповідач [PERSON] , отримавши грошові кошти у позику, свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 09.06.2024 у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 52316,43 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000 грн та заборгованості за процентами у розмірі 29 316,43 грн, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 3000 грн. Відповідач правом подати відзив у справі не скористався. У судове засідання, призначене на 03.09.2024, учасники справи не прибули, ухвала суду про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачу, повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», справу було відкладено на 17.09.2024. У судове засідання, призначене на 17.09.2024, учасники справи не прибули, судова повістка, надіслана відповідачу, повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», справу було відкладено на 01.10.2024. 01.10.2024 у судове засідання учасники справи не прибули, справу було відкладено на 22.10.2024. 22.10.2024 у судове засідання учасники справи не прибули, справу було відкладено на 30.10.2024 з постановленням ухвали про визнання явки учасників справи обов`язковою. 30.10.2024 у судове засідання учасники справи не прибули, справу було відкладено на 14.11.2024. 14.11.2024 у судове засідання прибув представник позивача, відповідач не прибув, повістка, вислана на його адресу, повернулась до суду, у розпочатому судовому засіданні було оголошено перерву до 26.11.2024. 26.11.2024 у судове засідання учасники справи не прибули, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, надіслана відповідачу повістка повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Розгляд справи було відкладено на 03.12.2024, в судове засідання прибув представник позивача (в режимі відеоконференції), відповідач не прибув, судова повістка, надіслана відповідачу, вчергове повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України. Із врахуванням позиції Верховного Суду у справі № 752/8103/13-ц від 24.10.2024, якщо сторони судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц). Окрім цього, із урахуванням поданого у позовній заяві застереження про згоду на заочний розгляд справи, а також висловленої в судовому засіданні представником позивача позиції про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 03.12.2024 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав з підстав та мотивів, викладених у ній, а також у додаткових письмових поясненнях, просить позов задовольнити у повному обсязі. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, а також висловлених у судовому засіданні, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), у письмових поясненнях, та у судовому засіданні, виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 1.Факт укладення договору кредиту. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Судом встановлено, що 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика») та [PERSON] укладено договір № 412597-КС-001 про надання кредиту (споживчого кредиту, електронна форма) (далі - кредитний договір № 412597-КС-001 від 06.10.2021) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», з використанням [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора G-4955, надісланого на номер телефону [NUMBER] (а.с. 22-24). За умовами п. 1 кредитного договору № 412597-КС-001 від 06.10.2021 ТОВ «Бізнес позика» надає позичальникові грошові кошти у розмірі 20 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил надання грошових коштів у кредит. У п. 1 кредитного договору № 412597-КС-001 від 06.10.2021 сторони узгодили, що строк кредиту становитиме 24 тижні, термін дії договору визначено до 23.03.2022, комісія за надання кредиту становить 3000 грн, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,867325 процентів за кожен день користування кредитом; у пунктах 2 і 3 договору встановлено особливості нарахування процентів та встановлено графік платежів. У п. 7 кредитного договору № 412597-КС-001 від 06.10.2021 про надання кредиту зазначено, що позичальник підтверджує ознайомлення з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, і відповідно, укладає договір, зазначений договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4955 06.10.2021 о 19:35:46. На аркушах справи 26-28 міститься прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 412597-КС-001 про надання кредиту, а також на аркушах справи 29-30 відтворена візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] при укладенні відповідного договору кредитування. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення договору № 412597-КС-001 про надання кредиту (споживчого кредиту, електронна форма) від 06.10.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та позичальником [PERSON] . 2.Факт отримання грошових коштів позичальником. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 20000 грн у позику від ТОВ «Бізнес Позика» шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: довідкою «Тас Рау» № 450576707 від 06.10.2021 19:38 (а.с. 52), з якої вбачається, що на картковий рахунок [NUMBER] відповідно до кредитного договору № 412597-КС-001 від 06.10.2021 переаховано 20000, а також наявними у матеріалах справи на а.с. 209-251 відомостями, які надійшли з АТ КБ «Приватбанк», якими підтверджено належність банківської карти № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та підтверджено факт зарахування 06.10.2021 на карту відповідного грошового переказу на суму 20 000 грн (а.с. 223, зворот). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит. Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальникові грошові кошти в розмірі 20 000 грн шляхом їх перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] у повному обсязі, грошові кошти у сумі 20 000 грн, було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування. 3.Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту. Порядок та строки повернення позики визначено у кредитному договорі № 412597-КС-001 від 06.10.2021 (п. 3. (а.с.22) та надано вигляді графіку платежів, також зазначено у паспорті споживчого кредиту (п. 5, а.с. 19). Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладанням цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація щодо умов кредитування. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази того, що відповідач [PERSON] , отримавши грошові кошти у позику, виконав взяті за себе зобов`язання з повернення грошових коштів. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог. Належні і допустимі докази виконання позичальником взятих на себе за договором № 412597-КС-001 про надання кредиту обов`язків з повернення позичених грошових коштів, процентів та комісії, у матеріалах справи відсутні. Отже, судом встановлено факти укладення 06.10.2021 кредитного договору № 412597-КС-001 від 06.10.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та позичальником [PERSON] , виконання ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання перед [PERSON] , взятих на себе за кредитним договором № 412597-КС-001 від 06.10.2021 у повному обсязі, передання грошових коштів у сумі 20 000 грн, відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а також невиконання [PERSON] взятих на себе за договором № 412597-КС-001 від 06.10.2021 зобов`язань з повернення позичених коштів (тіла кредиту), процентів, комісії. Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ ««Бізнес Позика» детального розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № 412597-КС-001 від 06.10.2021 (а.с. 31-46), заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 412597-КС-001 від 06.10.2021 становить 20 000 грн за тілом кредиту, 29316,43 грн за процентами, 3000 грн за комісією, всього на суму 52316,43 грн. На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 20 000 грн, суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі. Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, у тому числі з урахуванням положень п. 1 кредитного договору № 412597-КС-001 від 06.10.2021, застосовуючи до договору фіксовану процентну ставку 0,86732500 суми кредиту за день користування кредитом, зі строком кредиту 24 тижні днів та кінцевим терміном повернення кредиту до 23.03.2022, у результаті перерахунку суд не встановив невідповідності заявлених до стягнення сум умовам договору та фактичним обставинам справи. Також, при вирішення справ суд не встановив невідповідності обумовленої та узгодженої у договорі комісії за надання кредиту вимогам Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено можливість стягнення відповідних комісій. На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 412597-KC-001 про надання кредиту від 06.10.2021 у розмірі 52 316 (п`ятдесят дві тисячі триста шістнадцять) гривень 43 (сорок три) копійки, з яких: 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 29 316 (двадцять дев`ять тисяч триста шістнадцять) гривень 43 (сорок три) копійки становить заборгованість за нарахованими процентами, 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за комісією. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 17.06.2024 становить 2422,4 грн (а.с. 93), відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved