Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

22.03.2024 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Головко Олексій Ігорович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] заборгованість за Договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом» приватним домогосподарством № 5220003 від 05.11.2019 року на загальну суму 195833,44 грн., з яких: сума основного боргу складає 164044,80 грн.; 3244,35 грн. інфляційні нарахування; 28364,29 грн. пеня. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 листопада 2019 року між [PERSON] , та ТОВ «Полтаваенергозбут» було укладено Договір про купівлю- продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220003. Згідно умов Договору ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язується купувати у споживача - [PERSON] електричну енергію за «зеленим» тарифом, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою споживача в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, що належить споживачу. Згідно пункту 2.2. Договору ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язано здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку споживача та надавати споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць - п. 4.1. Договору. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. У період з 01.07.2023 року по 31.10.2023 року [PERSON] було передано, а ТОВ «Полтаваенергозбут» прийнято електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватного домогосподарства, на суму: за липень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії» від 01.08.2023 року на суму 45316,47 грн.; за серпень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії» від 01.09.2023 року на суму 49790,85 грн.; за вересень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії» від 01.10.2023 року на суму 44643,52 грн.; за жовтень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії» від 01.11.2023 року на суму 24473,96 грн. Загальна сума заборгованості за поставлену електроенергію за «зеленим тарифом» по Договором № 5220003 від 05.11.2019 року становить 164044,80 грн. ТОВ «Полтаваенергозбут» вчасно не сплативши грошові кошти за отриманий товар, порушило взяті на себе цивільні зобов`язання щодо оплати на користь заявника 164044,80 грн. Згідно умов Договору сторони передбачили відповідальність ТОВ «Полтаваенергозбут» за порушення зобов`язань щодо оплата за товар, а саме: у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу» - пункт 4.10. Договору. З урахуванням індексу інфляції та пені станом на 21.03.2024 року розмір заборгованості відповідача становить: за липень 2023 року: 45 316,47 (сума боргу) + 9 031,49 (штрафні санкції) = 54 347,96 грн., за серпень 2023 року: 49 790,85 (сума боргу) + 1 358,52 (інфляційне збільшення) + 8095,28 (штрафні санкції) = 59 244,65 грн., за вересень 2023 року: 44 643,52 (сума боргу) + 1 218,07 (інфляційне збільшення) + 7258,40 (штрафні санкції) = 53 119,99 грн., за жовтень 2023 року: 24 473,96 (сума боргу) + 667,76 (інфляційне збільшення) + 3979,12 (штрафні санкції) = 29 120,84 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220003 з урахуванням індексу інфляції та пені становить 195 833,44 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Полтави Фоміної Ю.В. від 25.03.2024 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Ухвалою судді Пирятинського районного суду Полтавської області Ощинської Ю.О. від 02.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, призначено справу до розгляду. Ухвалою судді Пирятинського районного суду Полтавської області Ощинської Ю.О. від 15.05.2024 провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Постановою Полтавського апеляційного суду від 24.09.2024 апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Головка О.І. на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25.03.2024 задоволено, ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25.03.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 23.10.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави з Пирятинського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана справа Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддя Ленінського районного суду м. Полтави від 23.10.2024 визначено головуючого суддю - Грошову Н.М. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.10.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.11.2024 від представника відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» Жалій Л.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 06.11.2024, згідно якого ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» повідомляє про оплату заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним господарством № 5220003 від 05.11.2019 р. за спірний період липень-жовтень 2023 року. ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» заперечує проти нарахування пені в сумі 28364,29 грн, вважає вимоги щодо застосування штрафних санкцій та їх розмір необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. У 2022 році Регулятором ринку електричної енергії, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг була прийнята постанова «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» від 25.02.2022 року № 332. Підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 року передбачено настанову учасникам ринку на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії. Скасовано цей пункт Постановою НКРЕКП №1231 від 28.06.2024 року, яка набрала чинності 01.07.2024 року, але цей підпункт став 15. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення в дію воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ХІ, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україна воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, та у подальшому неоднаразово продовжувався і триває до сьогодні. З огляду не вищевикладене, позивач є учасником ринку електричної енергії та до нього застосовується спеціальний закон, а саме постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 року. При вирішенні спорів між Учасниками ринку електричної енергії суди робили висновки, що саме постанови НКРЕКП підлягають застосуванню, з врахуванням того, що положення відповідної постанови НКРЕКП є спеціальним відносно правовідносин, що склалися між учасниками ринку електричної енергії. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2023 по справі № 910/9798/22 та від 26.07.2023 в справі № 922/1948/22. Отже, пеня в сумі 28364,29 грн, заявлена позивачем до стягнення з відповідача, не підлягає стягненню. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. Зважаючи на те, що до договору про надання правової допомоги не надано детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом, неоднаразове невиправдане подання заяв про видачу судового наказу (справа №552/354/24, 553/203/24) апеляційної скарги на ухвалу та відкликання заяви про видачу судового наказу по справі 553/203/24, подання позову - є необгрунтованими витратами для клієнта на процесуальні документи через невизначеність адвоката у своїй стратегії захисту, зважаючи на відсутність складних розрахунків та часу який витрачає адвокат на виготовлення даних процесуальних документів, їх складність, просить, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, у разі їх доведення належними доказами позивачем. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 28364,29 грн., зменшити судові витрати. До вказаного відзиву приєднано: платіжну інструкцію № 1081087 від 04.07.2024, відповідно до якої ТОВ «Полтаваенергозбут» сплачено [PERSON] 36226,19 грн. за електроенергію за липень 2023 по договору № 5220003 від 05.11.2019; платіжну інструкцію № 1070110 від 23.05.2024, відповідно до якої ТОВ «Полтаваенергозбут» сплачено [PERSON] 40024,00 грн. за електроенергію за серпень 2023 по договору № 5220003 від 05.11.2019; платіжну інструкцію № 1085875 від 09.07.2024, відповідно до якої ТОВ «Полтаваенергозбут» сплачено [PERSON] 35874,65 грн. за електроенергію за вересень 2023 по договору № 5220003 від 05.11.2019; платіжну інструкцію № 1049260 від 26.03.2024, відповідно до якої ТОВ «Полтаваенергозбут» сплачено [PERSON] 19701,54 грн. за електроенергію за жовтень 2023 по договору № 5220003 від 05.11.2019. 07.11.2024 від представника позивача [PERSON] адвоката Головка О.І., сформований в системі «Електронний суд» 07.11.2024, надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в який останні зазначив, що після відкриття провадження у справі Відповідачем в період з березня по липень 2024 року було здійснено погашення основної суми боргу. З огляду на те, що станом на день розгляду справи судом - 26.11.2024 року, сума основного боргу відповідачем повністю погашена, позивачем в порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, подається заява про зменшення позовних вимог в частині основного боргу на загальну суму 164 044,80 грн. Пунктом 4.10. Договору сторони передбачили відповідальність ТОВ «Полтаваенергозбут» за порушення зобов`язань щодо оплата за товар, а саме: у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу». Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) - S, ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення, S - сума основного боргу. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3% x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. Розмір інфляційних втрат і штрафних санкцій з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені становить: за липень 2023 року (заборгованість - 45316,47 грн., період нарахування з 21.08.2023 по 03.07.2024): 3122,57 (інфляційне збільшення) + 1182,55 (3 % річних) + 12570,13 (пеня) = 16875,25 грн.; за серпень 2023 року (заборгованість 49790,85 грн., період нарахування з 21.09.2023 по 22.05.2024):2026,12 (інфляційне збільшення) + 1001,04 (3% річних) + 10467,83 (пеня) = 13494,99 грн.; за вересень 2023 року (заборгованість 44643,52 грн., період нарахування - з 21.10.2023 по 08.07.2024):2461,94 (інфляційне збільшення) +959,46 (3% річних) + 9435,34 (пеня) = 12856,74 грн.; за жовтень 2023 року (заборгованість 24473,96 грн., період нарахування - з 21.11.2023 по 25.03.2024):468,22 (інфляційне збільшення) +252,99 (3% річних) + 2554,72 (пеня) = 3275,93 грн. Отже, станом на день подачі даної заяви загальна сума нарахованих інфляційних втрат та штрафних санкцій за Договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220013 від 04.01.2022 року з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені становить 46 502,91 грн. У випадку задоволення позову про стягнення заборгованості з відповідача, прошу застосувати положення частин 10 та 11 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України в частині нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму боргу з моменту постановлення рішення до моменту його повного виконання, про що в резулятивній частині рішення та виконавчому листі, що буде видано судом на його виконання, зазначити наступне: Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати пеню за такою формулою: ( Сума пені = (СБ х ПОС х КД) : 365 : 100%, де: СБ - сума боргу; ПОС - розмір подвійної облікової ставки НБУ за період невиконання рішення; КД - кількість днів невиконання рішення), і стягнути отриману суму пені з ТОВ «Полтаваенергозбут» (Код ЄДРПОУ 42223804) на користь Головка Олексія Ігоровича (ідентифікаційний код [NUMBER] ) за період з моменту винесення рішення у справі № 553/916/24 до моменту його повного виконання. Просив постановити рішення, яким стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] нараховані інфляційні втрати та штрафні санкції за Договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом» приватним домогосподарством №5220003 від 05.11.2019 року на загальну суму 46502,91 грн. з яких: інфляційні нарахування - 8078,85 грн.; 3% річних - 3396,04; пеня - 35028,02 грн. При постановленні рішення застосувати положення ч. 10 ст. 265 ЦПК. Судові витрати покласти на відповідача. Крім того, від представника позивача [PERSON] адвоката Головка О.І., надійшли письмові заперечення, які за змістом є відповіддю на відзив, сформовані в системі «Електронний суд» 07.11.2024, в яких він зазначав, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з Договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який в свою чергу є додатком до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з п. 77 ст. 1 Закону «роздрібний ринок електричної енергії (далі - роздрібний ринок) - система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги. В редакції Закону від 10.06.2023 року пунктом 4 частини четвертої статті 6 унормовано, що Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). З наведеного можна зробити висновок, про те, що для споживачів, які не є учасниками оптового енергетичного ринку, рішення Регулятора не є обов`язковими до виконання. Пунктом 8 частини 1 ст. 2-1 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що учасником оптового енергетичного ринку - будь-яка особа, яка здійснює укладання угод з купівлі-продажу або подає пропозиції (заявки) на купівлю-продаж відповідно до оптового енергетичного продукту на оптовому енергетичному ринку. «Порядок реєстрації учасників оптового енергетичного ринку» затверджений Постановою Регулятора № 1812 від 04.10.2023 року та розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора за посиланням:https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-poryadku-reyestraciyi-uchasnikiv-optovogo-еnergetichnogo-rinku. Пунктом 1.3. Порядку визначено коло осіб, на яких поширюється його дія, крім того Порядком передбачено створення Реєстру учасників оптового енергетичного ринку (Реєстр) - інформаційної системи збору, накопичення та обліку даних про учасників оптового енергетичного ринку. З вищенаведеного вбачається, що позивач: є учасником роздрібного ринку електричної енергії в якості споживача електричної енергії; не здійснює укладання угод з купівлі-продажу та не подає пропозиції (заявки) на купівлю-продаж відповідно до оптового енергетичного продукту на оптовому енергетичному ринку; не підпадає під коло осіб, визначених п. 1.3. Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку; не включений до Реєстру учасників оптового енергетичного ринку. Представник позивача [PERSON] адвокат Головко О.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог з підстав викладених у позові та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» в судовому засіданні визнала частково вимоги, не заперечувала проти стягнення інфляційних нарахувань у розмірі - 8078,85 грн. та 3% річних у розмірі 3396,04 грн. та заперечувала проти стягнення пені, посилаючись на те, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 332 від 25.02.2022 зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності і взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2019 року між ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] укладено договір про купівлю - продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220003, предметом даного договору є наступне. За цим Договором, Споживач бере на себе зобов`язання продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 30 кВт; з енергії вітру 0 кВт (у разі відсутності певної генеруючої установки у певному полі проставляється нульове значення), а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 2.2., 4.1 вищевказаного договору Постачальник універсальних послуг зобов`язаний: здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку Споживача, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи; надавати Споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 4.10. договору визначено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі товару (електричної енергії): № 7 від 01 серпня 2023 за розрахунковий період з 01.07.2023 по 01.08.2023 з енергії сонячного випромінювання 6330 кВТ/год по тарифу 7,159 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 45316,47 грн.; № 8 від 01 вересня 2023 за розрахунковий період з 01.08.2023 по 01.09.2023 з енергії сонячного випромінювання 6955 кВТ/год по тарифу 7,159 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 49790,85 грн.; № 9 від 01 жовтня 2023 за розрахунковий період з 01.09.2023 по 01.10.2023 з енергії сонячного випромінювання 6236 кВТ/год по тарифу 7,159 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 44643,52 грн.; № 10 від 01 листопада 2023 за розрахунковий період з 01.10.2023 по 01.11.2023 з енергії сонячного випромінювання 3450 кВТ/год по тарифу 7,0939 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 24473,96 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, взаєморозрахунок в повному обсязі не провів, тому за період з липня 2023 року по жовтень 2023 року включно виникла заборгованість в розмірі 195 833,44 грн. Разом з тим, після подання цього позову ТОВ «Полтаваенергозбут» сплатило позивачеві відповідну суму заборгованості, що підтверджується копією платіжних інструкцій № 1049260 від 26.03.2024, № 1081087 від 04.07.2024, № 1070110 від 23.05.2024, № 1085875 від 09.07.2024, № 1049260 від 26.03.2024. 07.11.2024 від представника позивача [PERSON] адвоката Головка О.І., надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, сформована в системі «Електронний суд» 07.11.2024, в який останні зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідачем в період з березня по липень 2024 року було здійснено погашення основної суми боргу. З огляду на те, що станом на день розгляду справи судом сума основного боргу відповідачем повністю погашена, позивачем в порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, подається заява про зменшення позовних вимог в частині основного боргу на загальну суму 164 044,80 грн. Крім цього, за порушення умов договору позивач просив стягнути з відповідача 28 364,29 грн. пені, 3244,35 грн інфляційних втрат. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Обов`язок сплатити пеню передбачено п. 4.10 укладеного між сторонами договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені за несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлену електричну енергію за період з 01 липня 2023 року по 31 жовтня 2023 року становить 35028,02 грн. Згідно із п. 96 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом. Відтак, [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» є учасниками ринку електричної енергії. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування. Так, пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії». Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно постанови № 413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Згідно Постанови НКРЕКП №1231 від 28.06.2024 року, яка набрала чинності 01.07.2024 року, вищевказаний підпункт став 15. Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку. Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора. Згідно з частиною 1статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 ЗУ «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Згідно пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону Укравїни «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку. Пунктом 3 частини 2статті 14 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції. Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання. Постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності. Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні №9-рп/2001 від 19.06.2001 у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів. Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії. Відповідно до частини першої статті 66 ЗУ «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі. Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону). Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірних договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів. Типові і примірні договори входять до системи джерел цивільного та господарського договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання. Відповідно до частини четвертої статті 179 ГК України типові договори затверджуються Кабінетом Міністрів України або у випадках, передбачених законом, іншим органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті З Закону «Про ринок електричної енергії»). Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта. Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території. Відповідно до положень частини 1 статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. Суд враховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття. Зокрема, Регулятор заначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Як зазначалося, у Постанові НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії». Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413), а також підпунктом 15 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.06.2024 № 1231) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії. Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413), а також підпунктом 15 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.06.2024 № 1231) це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Отже, суд доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії. При цьому такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, тане встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 ЗУ «Про ринок електричної енергії». Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що пеня за прострочення розрахунків за укладеним між [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220003 від 05.11.2019 за період з 21 серпня 2023 року по 25 березня 2024 року була нарахована позивачем безпідставно. Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд зауважує, що сплата трьох процентів річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, а отже, позовні вимоги про стягнення інфляційні нарахування у розмірі - 8078,85 грн., 3% річних у розмірі 3396,04 грн. є законними та обґрунтованими, визнаються відповідачем, а тому підлягають задоволенню. Щодо посилань представника позивача у запереченнях, які за змістом є відповіддю на відзив про те, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.10.2023 № 1812 «Про затвердження Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку» не підлягає до застосування у правовідносинах між позивачем та відповідачем суд враховує наступне. 15 жовтня 2023 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.10.2023 № 1812 «Про затвердження Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку». Пунктом 1.3 Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку визначено, що дія цього Порядку поширюється на осіб, зареєстрованих як учасники оптового енергетичного ринку та включених до Реєстру (далі - Учасники) та осіб, які мають намір зареєструватися як учасники оптового енергетичного ринку для здійснення на оптовому енергетичному ринку операцій з оптовими енергетичними продуктами (у тому числі осіб, що діють відповідно до договору про спільну діяльність або договору простого товариства без утворення юридичної особи) з місцем поставки (виконання) в Україні чи з України на територію інших країн, зокрема на: агрегаторів; виробників електричної енергії; газовидобувних підприємств; гарантованого покупця; електропостачальників; оператора газосховища; оператора ринку; оператора системи передачі електричної енергії; оператора газотранспортної системи; операторів газорозподільних систем; операторів систем розподілу електричної енергії, у тому числі малих систем розподілу; операторів установок зберігання енергії; операторів установок LNG; оптових покупців природного газу; оптових продавців природного газу; постачальників природного газу; трейдерів; споживачів електричної енергії та/або природного газу з сумарною максимальною потужністю споживання 600 ГВтгод на рік та вище (для споживачів природного газу перерахунок обсягів визначених в одиницях енергії в обсяги, визначені в одиницях об`єму (кубічні метри) здійснюється за коефіцієнтом, визначеним в пункті 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо запровадження на ринку природного газу обліку та розрахунків за обсягом газу в одиницях енергії»); споживачів електричної енергії, які набули (мають намір набути) статус учасника ринку відповідно до Правил ринку; інших осіб (у тому числі нерезидентів), що укладають або подають заявки на укладання деривативних контрактів, базовим активом яких є електрична енергія або природний газ, чи деривативних контрактів щодо передачі електричної енергії або транспортування природного газу, доступу до пропускної спроможності/розподілу потужності. Пунктом 4 вищевказаної постанови визначено, що з 01 квітня 2024 року операції з оптовими енергетичними продуктами можуть здійснювати виключно особи, які зареєструвалися як учасники оптового енергетичного ринку відповідно до Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку, затвердженого цією постановою. З урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що дія цієї постанови не поширюється на період з липня 2023 по жовтень 2023, протягом якого виникла заборгованість, яка є предметом розгляду в даній справі, а тому вона не підлягає до застосування. Щодо клопотання позивача про застосування положення ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норм, суд не вбачає підстав для її задоволення. Представником позивача - адвокатом Головком О.І. відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України у позовній заяві від 21.03.2024 зазначено, що попередні витрати позивача складаються з суми сплаченого зубового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн. В судовому засіданні 26.11.2024 представник позивача відповідно до вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України заявив про намір подати докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу у встановлений ЦПК України строк. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1958,33 грн, що підтверджується квитанцією ID: 8241-3993-8333-9161 від 21.03.2024. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги були зменшені позивачем сума судового збору, що підлягала сплаті мала становити 1211,20 грн. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи наведене, суд вважає, за доцільне роз`яснити позивачу право на звернення до суду із відповідним клопотання про повернення сплаченого при поданні позову в більшому розмірі, ніж встановлено законом судового збору в сумі 747,13 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 298,87 грн. (11474,89х1211,20:46502,91 = 298,87), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial