Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У листопаді 2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 26.06.2020 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 439. В обґрунтування позову вказано, що з відповідачем по справі вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу вказано те, що з жовтня 2023 року відносини між подружжям стали погіршуватись. Дружина перестала вести домашнє господарство. З 18.03.2024 року подружжя проживати окремо. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 15.11.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 05.12.2024. В позовній заяві позивач просить суд заслухати справу у його відсутність. Про час та місцер розгляду справи повідомлений, що вбачається з наявного у справі зворотного поштового повідомлення. 05.12.2024 від відповідача через канцелярію суду надійшла заява, в якій остання просить справу розглядати без її участі, позов визнає в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 26.06.2020 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 439, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1286. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що відповідач позов визнає, будь-яких інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved