Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

25.12.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов КП «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у сумі 189\~020,11 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання не здійснює, не сплачує за послуги опалення та гарячего водопостачання, внаслідок чого станом на 01.02.2023 виникла заборгованість в сумі 189\~020,11 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. 28.12.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. 19.03.2024 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій він зазначає про те, що до КП «Теплопостачання міста Одеси» надійшли документи, які підтверджують те, що в період з жовтня 2007 року по червень 2019 року власником квартири [ADDRESS] був [PERSON] , у зв`язку з чим залишок боргу не відноситься до відповідача, в зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 98\~593,33 грн, яку ухвалою суду від 07.10.2024 прийняту до розгляду. 20.03.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме реєстр нарахувань та оплат [PERSON] . 10.04.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін з додатками, а саме: інформаційна довідка № 373532737 від 09.04.2024, яке ухвалою суду від 12.11.2024 задоволено. 16.05.2024 до суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності. 28.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, застосувавши строки позовної давності. Крім того, зазначає, що з 26.06.2019 він відчужив квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 373532737 від 09.04.2024. 27.11.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 29.11.2024 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані стонами докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Правовідносини між сторонами у справі є цивільно-правовими та врегульовані положеннями\~ЦК України\~та\~ЖК України. Розрахунок нарахувань та оплат, який додано до уточненої позовної заяви містить заборгованість за користуванням послугами з теплопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] з листопада 2008 року по квітень 2023 року в сумі 98\~593,33 грн. Як вбачаєтся із наданих відповідачем суду документів, 26.06.2019 [PERSON] відчужив квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 373532737 від 09.04.2024. Як вбачається з уточненої позовної заяви позивача, він просить стягнути з [PERSON] заборгованість в період з листопада 2008 року по червень 2019 року, коли квартира перебувала у власності відповідача. Згідно з розрахунком, наданим з уточненою позовною заявою, заборгованість відповідача за період з листопада 2008 року по червень 2019 року за особовим рахунком відповідача №\~ [NUMBER] склала 98 593,33 грн. Відповідно до положень\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями\~67,\~68 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно\~ст. 162 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Встановлення тарифів є компетенцією відповідних органів влади та місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги за кожен розрахунковий період окремо, якщо він фактично отримував такі послуги. Проте,\~відповідач,\~отримуючи послуги\~з постачання\~теплової енергії,\~опалення та\~гарячої води,\~свої зобов`язання\~тривалий час\~не здійснює,\~внаслідок чого\~у нього\~утворилася заборгованість\~за період\~з листопада\~2008\~року по\~червень 2019\~року,\~яка склала\~98\~593,33 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Разом з тим, відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях\~252\~255 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) зазначено, що стаття 256\~ЦК України\~визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність\~це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). Виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18) та від 07.11.2018 у справі №\~575/476/16-ц (провадження № 14-306 цс 18). Відповідно до ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду\~на наведене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивачем\~належними та\~допустимими доказами\~доведено наявність\~у відповідача\~заборгованості за\~період з\~листопада 2008\~року по\~червень 2019\~року в\~сумі 98\~593,33 грн, проте враховуючи сплив позовної давності для звернення до суду з даними вимогами, про застосування якої заявлено відповідачем, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed