Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу. 27 листопада 2023 року до суду надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Того ж дня, згідно розподілу автоматизованої системи «Д-3» справу було розподілено до провадження судді Бойко О.М. В позовних вимогах просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача [PERSON] , 3% річних у розмірі 721 (сімсот двадцять одна) грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 014 (три тисячі чотирнадцять) грн. 66 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.02.2019 року Краматорським міським судом Донецької області було задоволено позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 620 грн. 37 коп., 704 грн. 80 коп. судового збору. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління (далі АТ «Ощадбанк») та Відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № [NUMBER] , згідно якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 4 500 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 07.10.2015 року заборгованість останнього склала 4 620 грн. 37 коп. Майнові інтереси АЕ «Ощадбанк», що пов`язанні з матеріальними збитками, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») згідно договору страхування кредитів №055/14 від 01.08.2014року. За зверненням АТ «Ощадбанк» ПрАТ «УПСК» визнало факт неповного погашення відповідачем грошового зобов`язання та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 4 620 грн. 37 коп. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особоюпідприємцем [PERSON] (Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №01/10/2018, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у поряду регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4 620 (чотири тисячі шістсот двадцять) грн. 37 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) Позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки №1849986 та Додатковим договором до нього. 03.07.2019 року державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59461135. 09.08.2023 року державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59461135 у зв`язку із фактичних виконанням рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2019 року. З урахуванням вищезазначеного, Позивач вважає, що має право на стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/17863/18 02.02.2019 року та до дня винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 08.08.2023 року. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 3 014 (три тисячі чотирнадцять) грн. 66 коп. Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 02.02.2019 року по 08.08.2023 року складає 721 грн. 00 коп. Відповідач не надав, у встановленні судом строки, відзиву на позовну заяву. Позивач у судовому засіданні не з`явився, про час та місце був належним чином повідомлений. Надав клопотання в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні не з`явився, про час та місце був належним чином повідомлений, клопотань щодо неявки не надавав. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 01.02.2019 року Краматорським міським судом Донецької області було задоволено позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 620 грн. 37 коп., 704 грн. 80 коп. судового збору. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління (далі АТ «Ощадбанк») та Відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № [NUMBER] , згідно якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 4 500 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 07.10.2015 року заборгованість останнього склала 4 620 грн. 37 коп. Майнові інтереси АЕ «Ощадбанк», що пов`язанні з матеріальними збитками, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») згідно договору страхування кредитів №055/14 від 01.08.2014року. За зверненням АТ «Ощадбанк» ПрАТ «УПСК» визнало факт неповного погашення відповідачем грошового зобов`язання та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 4 620 грн. 37 коп. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особоюпідприємцем [PERSON] (Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №01/10/2018, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у поряду регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4 620 (чотири тисячі шістсот двадцять) грн. 37 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) Позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки №1849986 та Додатковим договором до нього. Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, відтак відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України та не підлягають доказуванню. Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 14-16цс18, в якому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Разом з тим, за змістом статей 598 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/11249/17. Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 02.09.2015 у справі № 6-369цс15 та від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16. 03.07.2019 року державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59461135. 09.08.2023 року державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59461135 у зв`язку із фактичних виконанням рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2019 року. З урахуванням вищезазначеного, Позивач вважає, що має право на стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/17863/18 02.02.2019 року та до дня винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 08.08.2023 року. Загальний розмір інфляційних витрат, за розрахунками позивача, за вказані періоди складає 3\~014,66 грн. та загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 02.02.2019 року по 08.08.2023 року складає 721,00 грн. Проте, суд не може погодитись із вказаним розрахунком, оскільки згідно п.18 прикінцевими та перехідними положеннями ЦПК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2024 року на території України запроваджено воєнний стан, внаслідок збройної агресії рф на територію України, який неодноразово продовжувався. Тому, наданий позивачем розрахунок за період з 02.02.2019 року по 08.08.2023 року є невірним та необґрунтованим. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід розраховувати виключно до 23.02.2022 року. Отже вірним буде нараховувати 3% річних та інфляційних втрат за період з 02.02.2019 року до 23.02.2022 року. За розрахунком у період з 02.02.2019 року до 23.02.2022 року інфляційні втрати складатимуть 1196,84 грн., а 3% річних 488,88 грн., що загалом складає 1685,72 грн. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу підлягають частковому задоволенню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 858,88 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду, через систему «Електронний суд» та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2900,00 грн.

Outcome: partial