Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 30.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] укладено кредитний договір № 944782618, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV6YF53. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, визначається, що у всіх правовідносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил і ЗУ Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п. 1.1. кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 7500,00 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, у зв`язку з чим на момент подання позовної заяви загальна сума заборгованості за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021 становить 14677,50 грн., з яких: -7500,00 грн. заборгованість по кредиту; -7177,50 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2023 сторони уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024, у зв`язку з чим відповідно до умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021. У свою чергу, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 30.12.2024 включно. 20.08.2024 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021. Станом на сьогоднішній день відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано докази, які містяться в матеріалах справи. Сума заборгованості за кредитним договором відповідно до витягу з акту приймання передачі прав до договору факторингу становить 14677,50 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 14677,50 грн., та стягнути сплачені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленнями, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 постановлено дану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Станом на день винесення рішення відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 30.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 944782618, у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 12-15). Відповідно до п. 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7500,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ». Згідно п. 1.2 Договору, Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (Дисконтний період). У випадку надання кредиту не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.3 Договору). За змістом п. 1.4 Договору, за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. Виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 492,75 процентів річних, що становить 1,35 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.4.2. За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 491,34 процентів річних, що становить 1,35 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. 1.4.3. У випадку користування Кредитом з боку позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за газовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Відповідно до п. 1.17 Договору, Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1. Зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.7.2. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно п. 1.8. Договору, проценти, в розмірі, визначеному пунктами 1.4 або 1.7.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником. Пунктом 1.10. Договору передбачено, що продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання Кредиту, застосування Базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладання цього Договору. Відповідно до п. 4.4. Договору, Сторони дійшли згоди, що у всіх правовідносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буди використовуватись як електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, тощо. Зі змісту паспорта споживчого кредиту продукту «Смарт» вбачається, що сторони погодили наступні умови кредитування: тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 7500,00 грн.; строк кредитування 30 днів (з можливістю продовження строку); мета отримання кредиту на споживчі цілі; Процентна ставка, процентів річних Дисконтна процентна ставка: 492,75%; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі), грн. 3037,50 грн.; Реальна річна процентна ставка, процентів річних 491,34%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 839,50% річних, тощо (а.с. 11). Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 30.04.2021, відповідачем вказаний номер карти для переказу коштів № 5168-75ХХ-ХХХХ-8331 (а.с. 22). Переказ коштів на вказану з заявці карту здійснено ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 30.04.2021 в сумі 7500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30.04.2021, електронними повідомленнями АТ «Таскомбанк» від 08.08.2024 (а.с. 33-36). Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, однак станом на сьогоднішній день, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2023 сторони уклали додаткову угоду № 32, якою продовжено строк дії Договору до 31.12.2024, у зв`язку з чим відповідно до умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021 (а.с. 38-52). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 143 від 20.07.2021, та розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12322,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4822,50 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 53-54, 72). У свою чергу, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 30.12.2024 включно (а.с. 55-61). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 12 від 31.08.2023, та розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 62-63, 73). 20.08.2024 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021 (а.с. 64-68, 71). Відповідно до Реєстру боржників від 20.08.2024, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 69-70). Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021, складеної ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», станом на 05.09.2024 заборгованість за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021 не погашена, та складає 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 47). Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно положень ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 статті 181 ГК України, господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19; від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Як встановлено судом, між між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 30.04.2021 укладено кредитний договір № 944782618, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 7500 грн. Умови користування (строки повернення, проценти за користування, загальний розмір кредиту, тощо) визначені крединим договором та доведені до відома сторін, що підтверджується їх підписами у договорі. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді електронного документа, та підписання кредитного договору здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, та надало їй кредит в розмірі 7500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач належним чином оплату за кредитним договором не здійснювала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по спраті кредиту та відсотках за користування кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2023 сторони уклали додаткову угоду № 32, якою продовжено строк дії Договору до 31.12.2024, у зв`язку з чим відповідно до умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 143 від 20.07.2021, та розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12322,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4822,50 грн. заборгованість по відсоткам. У даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 944782618 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Згідно п. 4.1. Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Реєстр прав вимоги, по встановленій формі, підписано сторонами та скріплено печатками 20.07.2021. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». У свою чергу, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 30.12.2024 включно. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 12 від 31.08.2023, та розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам. У даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 944782618 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Згідно п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Реєстр прав вимоги, по встановленій формі, підписано сторонами та скріплено печатками 31.08.2023. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». 20.08.2024 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021. Відповідно до Реєстру боржників від 20.08.2024, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам. У даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 944782618 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Згідно п. 1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу Прав вимоги. Реєстр боржників та Акт прийому-передачі Реєстру боржнків по встановленій формі підписано сторонами та скріплено печатками 20.08.2024. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Ні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», ні ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим наявна заборгованість за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021 в розмірі 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки. Аналогічна позиція закріплена в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] порушила обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 14677,50 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» в повному обсязі. Тому сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції від 17.09.2024 № 5077 (а.с. 10), на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з: усної консультації 1 год. - 500,00 грн; вивчення матеріалів справи 1 год. 500,00 грн; складання позовної заяви 2 год. 5000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав. Статтею 133\~ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог зазначеної норми, представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. До матеріалів заяви представником позивача додано Договір про надання правничої допомоги № 26/08/24-02 від 26.08.2024 згідно з яким, адвокатське бюро «Тараненко та партнери» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та в Додатку № 1 до Договору погоджено вартість надання послуг (а.с. 75-76). Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2024, сторони погодили надання правових послуг у відповідності до вище зазначеного Додатку № 1, за наступним списком: -складання позовної заяви (2 години) 5000 грн.; - вивчення матеріалів справи (1 година) 500 грн; -надання усної консультації (1 година) - 500 грн. (а.с. 79). Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. суд зазначає наступне. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268). Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не подав жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню в повному обсязі, та з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 944782618 від 30.04.2021 в розмірі 14677,50 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7177,50 грн. заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 8422,40 грн. На підставі ст.ст. 6, 205, 207, 512, 514, 515, 526, 530, 610-612, 626-629, 638, 639, 656, 718, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 181 ГК України, ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved