Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У вересні\~ 2024 року представник Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 21157 грн.84 коп., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3507 грн.89 коп., 3% річних в сумі 1298 грн.66 коп.\~ та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову було вказано, що згідно особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача [PERSON] , за період з 01.02.2017 року по 01.08.2024 року рахується заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 21157 грн.84 коп. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються. Ухвалою суду від 20.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду (а.с.20). Представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» А.Томищ\~ в судове засідання не з`явилася, 26.11.2024 року подала до суду заяву та зменшила позовні вимоги, в зв`язку зі сплатою боргу в поному обсязі, просила стягнути\~ з відповідача\~ витрати, передбачені статтею 625 ЦК України,\~ суму, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляції в розмірі\~ 3507 грн.89 коп., 3% річних в сумі 1298 грн.66 коп.\~ та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Також відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих матеріалів справи слідує, що по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі [ADDRESS] ,\~ на ім`я [PERSON] ,\~ рахувалася\~\~ заборгованість за послуги постачання теплової енергії перед КП БМР «Білоцерківтепломережа», за період з 01.02.2017 року по 01.08.2024 року в розмірі 21157 грн.84 коп., яка сплачена в повному обсязі, в листопаді 2024 року, що підтверджується розрахунковим листом абонента. Позивач провів розрахунок суми на яку збільшилась вказана заборгованість внаслідок інфляційних процесів\~ - 3507 грн.89 коп., 3% річних в сумі 1298 грн.66 коп.,\~ за період з 01.02.2017 року по 23.02.2022 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно сформованих станом на 26.08.2024 року (а.с.8) [PERSON] є власником\~ квартири\~ [ADDRESS] , згідно договору дарування від 03.06.2016 року. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 793707\~ від 19.09.2024, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідач [PERSON] , не зареєстрований за вищевказаною\~ адресою, а зареєстрований за адресою: по [ADDRESS] \~ ( а. с.19). З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2024 на адресу відповідача\~ було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити в добровільному порядку, яка залишилася без задоволення (а.с. 9). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно частини першої статті 9 даного Закону - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц. Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до п. 35,36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. А тому, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача є своєчасна оплата отриманих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. В даному випадку, судом встановлений факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, а наявність станом на листопад 2024 року непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг КП БМР «Білоцерківтепломережа» підтверджується матеріалами справи. Позивачем правомірно проведено розрахунок сум, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, за період з\~ 01.02.2017 року по 23.02.2022 року розмір інфляційних втрат становить 3507 грн.89 коп. та три відсотки річних в сумі\~ 1298 грн.66 коп. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved