Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернувся [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району, Чернігівської області, третя особа: Козелецька державна нотаріальна контора. Позов мотивований тим, що за [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 22 лютого 2013 року, актовий запис № 30 складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції. Після його смерті залишилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою провулок (на той час [ADDRESS] , а саме: об`єкти нерухомого майна: А - житловий будинок площею 45,4 м2; Мс - мансарда площею 32,1 м2; а прибудова (веранда) площею 24,6 м2; а2 - погріб. Господарські будівлі: В - баня площею 12.8 м2, в - тамбур площею 4,0 м2, Г - гараж площею 30,6 м2, Л - літня кухня площею 22.9 м2, Е - погріб площею 10.2 м2, У - вбиральня площею 1,1 м2. Споруди: №5 - ворота, №6 - огорожа, №7 - хвіртка, №8 - огорожа, №9 - огорожа, № 10-огорожа. Вказані дані підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок виготовлений КП «Ніжинське МБТІ» 05.11.2024 року після проведеної інвентаризації домоволодіння. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав батьку згідно свідоцтва про право власності виданого виконкомом Козелецької селищної ради 20.03.2000 року на підставі рішення вйконкому Козелецької селищної ради № 49 від 16.03.2000 року та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 20.03.2000 року за № 569 з часткою власності - 3/50 частин, та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Козелецькою державною нотаріальною конторою 07.09.2004 року реєстровий № 2602 та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 14.09.2004 року за № 569 з часткою власності - 47/50 частини. При цьому, інший житловий будинок «Д» - загальною площею 46,8 м2 зареєстрований відповідно до свідоцтва про право власності виданого виконкомом Козелецької селищної ради 20.03.2000 року на підставі рішення виконкому Козелецької селищної ради № 49 від 16.03.2000 року та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ». 20.03.2000 року за № 569 був розібраний у 2011 році, оскільки будувався до 1918 року і в період тривалого часу не використовувався та почав руйнуватись, а тому спір про право на вказане нерухоме майно відсутній. Зазначене підтверджується довідкою виданою КП «Ніжинського МБТІ» 05.11.2024 року після проведеної інвентаризації домоволодіння за адресою [ADDRESS] , де згідно пункту 2 примітки зазначено, що ганок «а1», житловий будинок «Д», сіни «д», ганок «д1», огорожа №1 - №4 - знесені. Згідно довідки КП «Ніжинського МБТІ» від 05.11.2024 року виданої за № 52 у пункті 4 примітки зазначено, що [ADDRESS] . На день смерті батько позивача [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований з позивачем по провулку (на той час вулиця) [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області виданою 30.10.2024 року №1112. Ще за життя батько позивача [PERSON] розпорядився своїм майном та склав заповіт, який посвідчено 18 жовтня 2004 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим усе його майно і те, що буде належати йому на день смерті і на, що він матиме право заповів позивачу у справі (сину) [PERSON] . Вказаний заповіт не змінювався та не відмінявся. Наразі, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] . Інші особи, які мають право на частку майна незалежно від змісту заповіту відсутні, останній шлюб у якому перебував батько був розірваний 28 липня 2000 року, ще до дати його смерті, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища виданого Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.11.2024 року за № 00047873428. Спільних дітей від даного шлюбу у батька не було. Факт родинних відносин між [PERSON] та його батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 березня 1974 року Ленінградським відділом ЗАГС міста Києва. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] . 08 серпня 2013 року нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу та видано позивачу витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 34795040 спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 54859667, номер у нотаріуса 179/2013. При цьому, листом завідувача Козелецької районної державної нотаріальної контори від 06.09.2013 року за № 1118/01-16 повідомлено позивачу, що свідоцтво про право на спадщину на 47/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою провулок (на той час [ADDRESS] видане державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори 07 вересня 2004 року за реєстровим № 2602 зареєстроване в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік під № 2601. Крім того, бланк ВВМ № 145113 не зареєстрований як використаний для вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом в АРМ «РНБ», а примірник самого свідоцтва про право на спадщину у справах нотаріальної контори не зберігається. У зв`язку із зазначеними обставина, позивач не зміг оформити спадкові права по спадщині, яку прийняв після смерті свого батька [PERSON] . Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 22 лютого 2013 року, актовий запис № 30 складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції. Після його смерті залишилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою провулок (на той час [ADDRESS] , а саме: об єкти нерухомого майна: А - житловий будинок площею 45,4 м2; Мс - мансарда площею 32,1 м2; а прибудова (веранда) площею 24,6 м2; а2 - погріб. Господарські будівлі: В - баня площею 12.8 м2, в - тамбур площею 4,0 м2, Г - гараж площею 30,6 м2, Л - літня кухня площею 22.9 м2, Е - погріб площею 10.2 м2, У - вбиральня площею 1,1 м2. Споруди: №5 - ворота, №6 - огорожа, №7 - хвіртка, №8 - огорожа, №9 - огорожа, № 10-огорожа. Вказані дані підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок виготовлений КП «Ніжинське МБТІ» 05.11.2024 року після проведеної інвентаризації домоволодіння. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав батьку згідно свідоцтва про право власності виданого виконкомом Козелецької селищної ради 20.03.2000 року на підставі рішення вйконкому Козелецької селищної ради № 49 від 16.03.2000 року та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 20.03.2000 року за № 569 з часткою власності - 3/50 частин, та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Козелецькою державною нотаріальною конторою 07.09.2004 року реєстровий № 2602 та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 14.09.2004 року за № 569 з часткою власності - 47/50 частини. При цьому, інший житловий будинок «Д» - загальною площею 46,8 м2 зареєстрований відповідно до свідоцтва про право власності виданого виконкомом Козелецької селищної ради 20.03.2000 року на підставі рішення виконкому Козелецької селищної ради № 49 від 16.03.2000 року та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 20.03.2000 року за № 569 був розібраний у 2011 році, оскільки будувався до 1918 року і в період тривалого часу не використовувався та почав руйнуватись, а тому спір про право на вказане нерухоме майно відсутній. Зазначене підтверджується довідкою виданою КП «Ніжинського МБТІ» 05.11.2024 року після проведеної інвентаризації домоволодіння за адресою [ADDRESS] , де згідно пункту 2 примітки зазначено, що ганок «а1», житловий будинок «Д», сіни «д», ганок «д1», огорожа №1 - №4 - знесені. Згідно довідки КП «Ніжинського МБТІ» від 05.11.2024 року виданої за № 52 у пункті 4 примітки зазначено, що [ADDRESS] . На день смерті батько позивача [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований з позивачем по провулку (на той час вулиця) [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області виданою 30.10.2024 року №1112. Ще за життя батько позивача [PERSON] розпорядився своїм майном та склав заповіт, який посвідчено 18 жовтня 2004 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим усе його майно і те, що буде належати йому на день смерті і на, що він матиме право заповів позивачу у справі (сину) [PERSON] . Вказаний заповіт не змінювався та не відмінявся. Наразі, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] . Інші особи, які мають право на частку майна незалежно від змісту заповіту відсутні, останній шлюб у якому перебував батько був розірваний 28 липня 2000 року, ще до дати його смерті, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища виданого Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.11.2024 року за № 00047873428. Спільних дітей від даного шлюбу у батька не було. Факт родинних відносин між [PERSON] та його батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 березня 1974 року Ленінградським відділом ЗАГС міста Києва. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] . 08 серпня 2013 року нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу та видано позивачу витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 34795040 спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 54859667, номер у нотаріуса 179/2013. При цьому, листом завідувача Козелецької районної державної нотаріальної контори від 06.09.2013 року за № 1118/01-16 повідомлено позивачу, що свідоцтво про право на спадщину на 47/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою провулок (на той час [ADDRESS] видане державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори 07 вересня 2004 року за реєстровим № 2602 зареєстроване в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік під № 2601. Крім того, бланк ВВМ № 145113 не зареєстрований як використаний для вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом в АРМ «РНБ», а примірник самого свідоцтва про право на спадщину у справах нотаріальної контори не зберігається. У зв`язку із зазначеними обставина, позивач не зміг оформити спадкові права по спадщині, яку прийняв після смерті свого батька [PERSON] . Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушений звернутись до суду. В обґрунтування пред`явлених позивачем вимог є такі докази, що підтверджують викладені обставини: факт відкриття спадщини - дата смерті спадкодавця; підстава для прийняття спадщини наявність права на спадкування за заповітом; факт прийняття спадщини зареєстрована спадкова справа нотаріусом Мотовиловець І.А.; факт наявності у складі спадщини нерухомого майна свідоцтво про право власності на домоволодіння; коло спадкоємців матеріали спадкової справи і позовної заяви; доказ відсутності документу на спадкове майно довідка Козелецької районної державної нотаріальної контори; Згідно п. 5 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за№ 20/5, чинної на час видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріальні дії вчиняються нотаріусами України з використанням спеціальних бланків нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок витрачання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів установлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ст. 52 Закону України «Про нотаріат» та п. 25 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 01 січня 2004 року, чинній на час видачі свідоцтва про право на спадщину, усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами чи посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Форми реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на угодах і засвідчуваних документах встановлюються Міністерством юстиції України. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Реєстри повинні бути прошнуровані, аркуші їх пронумеровані. У реєстр для реєстрації нотаріальних дій вноситься запис про вже вчинену нотаріальну дію саме після підписання нотаріусом документа та проставлення на ньому печатки. Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту реєстрації її в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Пунктами 8-9 Порядку ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 87/5 від 15.07.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2003 року за № 598/7919, передбачено, що запис до реєстру здійснюється щодо вже вчиненої нотаріальної дії (тобто після підписання нотаріусом посвідчувального напису та проставляння печатки). Номер за реєстром, що проставляється на нотаріально оформленому документі, повинен відповідати номеру, під яким нотаріальна дія записана в графі 1 реєстру. Статтею 47 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК України визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Беззаперечною є обставина, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] є позивач у справі [PERSON] . Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: такі дії не проводилися через сукупність норм, якими надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачу право власності у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч.4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст.ст. 529, 549 ЦК України, ст. ст. 25, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України (2004),

Outcome: approved