Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 23 грудня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 2046. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 23 грудня 1999 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх років відносини між ними погіршились, зникло взаєморозуміння. Примирення не дало бажаних результатів, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинилися більше трьох років тому. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2024 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 27 листопада 2024 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав нотаріально посвідчену заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 1999 року сторони уклали шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис №2046. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, відповідач з позовними вимогами погодився, проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем згідно квитанції №64221155-1 від 29.10.2024 сплачено судовий збір у сумі 1\~211,20 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у сумі 605,60 грн. та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн., понесений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved