Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки в період навчання. Позивач зазначає, що вона перебула з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2013. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2013 було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON] виповнилося 18 років, а тому аліменти на її утримання по досягненню нею повноліття були припинені. [PERSON] проживає разом з позивачкою, навчається на ІІ курсі Вінницького національного технічного університету, на факультеті менеджменту та інформаційної безпеки, денної форми навчання. У зв`язку з навчанням донька не має змоги працювати, батько після досягнення доньки повноліття належним чином не дбає про її матеріальне забезпечення, хоча має таку можливість, адже офіційно працевлаштований на ТОВ пивоварня «Опілля». Позивач повністю утримує доньку, надає їй в межах своїх матеріальних можливостей майнову допомогу на навчання та несе інші витрати для забезпечення життєдіяльності доньки, однак сама невзмозі оплачувати всі потреби доньки в навчанні та її утриманні. З огляду на те, що спільна Позивача та Відповідача донька знаходиться у скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги обох батьків та те, що Відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу позивач вважає, що останній має змогу сплачувати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] , 23 років. Вищевикладене і стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 21.08.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2013. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2005. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2013 у цивільній справі №127/17435/13-ц вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу його заробітку. З довідки №119 від 02.04.2024 виданої Асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниці квартального комітету «П`ятничани» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №429 від 15.07.2024 виданої Факультетом менеджменту та інформаційної безпеки [PERSON] , є студентом ФМІБ, денної держбюджетної форми навчання 2 курсу, Вінницького національного технічного університету, IV-го рівня акредитації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 30.07.2024. Аліменти підлягають стягненню на період навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч. 2 ст. 199 СК України). Разом з тим поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а позов задоволений повністю, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved