Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулося ТОВ «Бізнес Позика» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву обґрунтувало тим, що 15.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 440014-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 15.12.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 440014-КС-001 про надання кредиту. 15.12.2021 року [PERSON] прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 440014-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином 15.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 440014-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25\~000, 00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. \~ \~ \~ \~Зважаючи, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість за договором № 440014-КС-001 про надання кредиту в розмірі 65\~284, 42 грн., що складається з: 25\~000, 00 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 36\~534, 42 грн. суми прострочених платежів по процентах; 3\~750, 00 грн. \~суми прострочених платежів за комісією. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 65\~284, 42 грн. та судові витрати в розмірі 2\~422, 40 грн. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23.05.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 23.05.2024 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами неодноразово направлялися відповідачці [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання останньої, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідачки із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 440014-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25\~000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, у порядку та на умовах, визначених правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк кредиту: 24 тижні; фіксована процентна ставка в день: 0, 86470000 %; комісія за надання кредиту: 3\~750, 00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 25\~000, 00 грн.; термін дії договору: 01.06.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 56\~960, 00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3\~584, 96 процентів (а.с. 14-15). 15.12.2021 року [PERSON] прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 440014-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 16-19). На підтвердження своїх вимог позивачем надано довідку про стан заборгованості [PERSON] за договором № 440014-КС-001 про надання кредиту від 15.12.2021 року (а.с. 11). Як встановлено,\~позивач свої\~зобов`язання за\~договором про\~надання кредиту\~виконав,\~надавши відповідачці\~ [PERSON] \~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах,\~передбачених договором,\~що підтверджується\~розрахунком заборгованості\~за договором № 440014-КС-001 від 15.12.2021 року, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] (а.с. 9-10). Однак,\~відповідачка порушила\~взяті на\~себе зобов`язання\~за договором\~про надання\~кредиту,\~не надавала\~своєчасно грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~відсотками,\~а також\~іншими витратами\~відповідно до\~умов договору,\~в результаті\~чого,\~як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості за\~договором №\~440014-КС-001\~від 15.12.2021\~року,\~укладеного між\~ТОВ «Бізнес\~Позика» та\~відповідачкою [PERSON] \~станом на\~10.04.2024\~року остання\~має заборгованість\~у сумі 65\~284, 42 грн. На виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 01.10.2024 року, акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» надано виписку за договором № б/н [PERSON] за період з 15.12.2021 року по 01.06.2022 року (а.с. 81-83). Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника. У випадку порушення позичальником строків виконання таких зобов`язань вони стають простроченими. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В частині 2 статті 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] скористалась наданим банком кредитом проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Доказів зворотного суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Відтак, позовні вимоги "Бізнес Позика" підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved