Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.06.2021 у сумі 43946,72 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.06.2021 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», викладеними на банківському сайті, складає між нею і банком кредитний договір. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за даним договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконувала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 19.04.2024 утворилась заборгованість в розмірі 43946,72 гривень. У зв`язку з чим АТ «Акцент-Банк» просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» разом з позовом надав заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи згідно ст. 128 ЦПК України повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04 червня 2021 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом в заяві відповідач погодився з тим, що дана Анкета-заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» становлять між позичальником та банком кредитний договір. Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які були йому надані для ознайомлення. Також відповідача повідомлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті банку та він зобов`язався виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг» та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] шляхом підписання заяви позичальника на отримання кредиту було укладено в письмовій формі кредитний договір. Таким чином факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.ст. 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Матеріали справи свідчать, що станом на 19.04.2024 сума заборгованості за кредитним договором від 04.06.2021 складає 43946,72 гривень, з яких: - 29615,24 гривень заборгованість за кредитом; - 14331,48 гривень заборгованість по відсоткам. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 43946,72гривень. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved