Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Рибитва О.А. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С., в якому просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] є тіткою позивача. [PERSON] була власником однокімнатної ізольована квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,3 кв.м. Вказана квартира належала тітці на підставі свідоцтва про право власності, яке видане 9 жовтня 2007 року Головним управлінням житлового забезпечення (Наказ №1739-С-KI від 37.09.2007) та зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна 11 жовтня 2007 року за реєстровим № 45179. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті тітки її чоловік [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом першої черги, в установлений законом строк звернувся з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Тому він фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. [INFO] [PERSON] помер. 20 грудня 2022 року він залишив заповіт на ім?я [PERSON] , відповідно до умов якого, заповів позивачу квартиру, що є предметом спору. Позивач в установлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С. з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа №7/2022. Оригінал правовстановлюючого документу на квартиру - свідоцтво про право власності на житло від 09.10.2007 року було втрачено. Після смерті чоловіка тітки позивач не виявила в спірній квартирі правовстановлюючих документів на неї, оскільки у квартирі знаходились стороні особи. З цього приводу вона зверталась до Солом`янського управління поліції, але документи знайдені не були. Приватним нотаріусом Сташук Ю.С. було зроблено запит до Департаменту будівництва та житлового забезпечення про видачу дубліката вищевказаного Свідоцтва про право власності на квартиру. Але у видачі дубліката було відмовлено та зазначено, що відсутні правові підстави для видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, що є предметом спору, оскільки вона належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 5 січня 2024 року приватним нотаріусом КМНО Сташук Ю.С. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що є предметом спору, у зв?язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на цю квартиру відсутній. Ураховуючи вищевикладене, позивач звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Сташук Ю.С. копію спадкової справи №7/2022, яка була відкрита після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою від 30 квітня 2024 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ващенка В.В. належним чином завірену копію спадкової справи №19/2022, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 01 травня 2024 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Сташук Ю.С. до суду надійшли витребувані документи. 21 червня 2024 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ващенка В.В. до суду надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 05 липня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 04 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1360, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 липня 2014 року. Померлій на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] . Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №87744134 від 05 січня 2023 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 01.06.2012 по 25.01.2022 була зареєстрована лише [PERSON] . 10 вересня 2022 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON] , на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ващенком В.В. було заведено спадкову справу №19/2023. 20 грудня 2022 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ващенком В.В., згідно якого належну йому квартиру під [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2022 року, проте спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не оформив. 05 січня 2023 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С. заведено спадкову справу №7/2022. Згідно інформаційної довідки, виданої КП КМР «КМ БТІ» КВ-2022 №28586 від 14 грудня 2022 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09 жовтня 2007 року, виданого Головним управління житлового забезпечення м. Києва(Наказ №1739-С/КІ від 27 вересня 2007 року). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С. 02 жовтня 2023 року було надіслано запит про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Разом з тим, згідно листа Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» №110/306-1294 від 10 жовтня 2023 року, відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки чинними нормативно-правовими актами не передбачено порядку видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ім`я померлої особи. Постановою від 05 січня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналу право встановлювального документа на вказану квартиру, що належала його дружині померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якої фактично прийняв її чоловік [PERSON] , але юридично її не оформив. 19 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в позасудовому порядку. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Як убачається зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спав від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач немає можливості захистити своє право в досудовому порядку, а саме отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, адже у нього відсутні правовстановлюючі документи на 1/3 частину квартири, належним способом захисту є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Так судом встановлено, що після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] прийняв спадщину, проте не оформив її, та [INFO] помер, склавши 20 грудня 2022 року заповіт, згідно якого належну йому квартиру під [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . 05 січня 2023 року [PERSON] у встановлений законом строк подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С. заведено спадкову справу №7/2022. 05 січня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташук Ю.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлювального документа на вказану квартиру, що належала його дружині померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якої фактично прийняв її чоловік [PERSON] , але юридично її не оформив. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.1, ч.10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно із п.п.4.15, 4.18 п.4 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, у визначений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Як вбачається з копії спадкової справи №7/2022, особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщину, відсутні. Оскільки позивачу було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, її права підлягають поновленню у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , якій на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки, виданої КП КМР «КМ БТІ» [NUMBER] від 14 грудня 2022 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09 жовтня 2007 року, виданого Головним управління житлового забезпечення м. Києва(Наказ №1739-С/КІ від 27 вересня 2007 року). Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved