Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про народження позивачки; копія довідки старости Орлівського старостинського округу Виконкому Ренійської міської ради від 21.05.2024р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.04.2009р. ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія державного акту серії ЯК №592694 від 05.05.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,2500 га із кадастровим номером 5124183600:02:002:0156, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія державного акту серії ЯК №592695 від 05.05.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,1233 га із кадастровим номером 5124183600:02:002:0133, розташовану по [ADDRESS] , виділену для ведення особистого селянського господарства; копія державного акту серії ОД №008444 від 21.03.2005р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 2,27 га із кадастровими номерами 5124183600:01:004:0010, 5124183600:01:005:0390, розташовані на території Орлівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копії витягів від 01.07.2024р. із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; копія звіту від 14.06.2024р. про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості; копія постанови нотаріуса від 27.05.2024р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 27.11.2024р.; копія заяви [PERSON] від 09.02.2024р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви відповідачки від 09.02.2024р. про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.03.2024р. (заповіт, спадковий договір не укладалися); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.03.2024р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.03.2024р. (дата заведення спадкової справи 14.03.2024р.); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 27.11.2024р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється донькою нині померлого [PERSON] , відповідачка - вдова померлого. За життя [PERSON] належало майно: -житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.04.2009р.; -земельна ділянка площею 0,2500 га із кадастровим номером 5124183600:02:002:0156, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту серії ЯК №592694 від 05.05.2010р. на право власності на земельну ділянку; -земельна ділянка площею 0,1233 га із кадастровим номером 5124183600:02:002:0133, розташована по [ADDRESS] , виділена для ведення особистого селянського господарства, - згідно державного акту серії ЯК №592695 від 05.05.2010р. на право власності на земельну ділянку; -земельні ділянки загальною площею 2,27 га із кадастровими номерами 5124183600:01:004:0010, 5124183600:01:005:0390, розташовані на території Орлівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ОД №008444 від 21.03.2005р. на право власності на земельну ділянку. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його донька позивачка у справі та дружина (відповідачка). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 09.02.2024р. про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідачка також звернулась до нотаріуса, але із заявою про відмову від спадщини. Незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини після смерті батька, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкового майна. Відповідачка\~ у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка. Необхідні нотаріусу\~документи позивачка\~надати не\~можеу зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачка її не прийняла (відмовилась від неї) та на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові житловий будинок та земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу, по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на будинок, земельні ділянки, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок та земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved