Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] , відповідно до якої позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з неї аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що він з 18 червня 2010 року по 29.09.2017 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка з 2021 року проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка більше п`яти років не спілкується із донькою, не надає матеріальну допомогу на її утримання, фактично за власною ініціативою відмовилась від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться її життям, не телефонує дитині, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Позивач забезпечив доньці гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Між ним та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на утриманні позивача, який працює будівельником у фірмі ТОВ «Укрінтек». Відповідачка по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування позивача та їх спільної дитини, з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею та участі відповідачки в вихованні дитини. Ухвалою суду від 30.05.2024 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.08.2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Мельникова А.А. у судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі. не з`явились. Позивач додатково пояснив, що він припинив проживати з відповідачкою з 2017 року Проживали вони разом за адресою [ADDRESS] . Причиною розірвання шлюбу було зловживання [PERSON] алкоголем. Матір відповідачки спілкується з онукою, передає кошти, вона обізнана про пред`явлений до її доньки - [PERSON] позов про позбавлення батьківських прав. В березні 2024 року йому зателефонувала донька та повідомила, що прийшла мати у нетверезому стані, поводить себе агресивно, вони з бабусею зачинились у будинку та викликали поліцію. Поліції [PERSON] повідомила, що батько дитини, тобто він, помер та вимагала віддати їй дитину. Поліція склала у відношенні [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення. Спілкування відповідачки з дитиною відбувається не частіше двох разів на рік. Деколи відповідачка телефонує доньці у нетверезому стані, тому донька відмовляється з нею спілкуватись. Коли вона була у тверезому стані то вони зустрічались у сквері на лавці та розмовляли з [PERSON] . Донька не хоче спілкуватись із матір`ю оскільки та зловживає алкоголем, про що сама зазначала. [PERSON] не вітає дитину із днем народження та не дарує їй подарунків. Іноді просила у позивача кошти. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування Курочкіна А.Ю. надала суду висновок про розв`язання спору щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , 2010 р.н., окрім того просила суд розглянути справу без за відсутності представника та ухвалити рішення в інтересах дитини. Представник районної адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою [PERSON] з 2002 року. [PERSON] бачила в той час, коли вони разом проживали по пров.Безіменному. У позивача та відповідачки є донька [PERSON] , якій 14 років. [PERSON] не проживає разом із [PERSON] та донькою більше семи років. Останній раз [PERSON] бачила три роки тому в стані алкогольного сп`яніння, вона мала неохайний вигляд. [PERSON] дбайливий батько, свідок бачить їх разом із дитиною. Живуть вони разом із матір`ю позивача та племінником. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, а відповідачку взагалі не знає. [PERSON] мешкає разом із донькою, мамою та племінником. Його мама є опікуном племінника. Зі слів [PERSON] знає, що її матір зловживає алкоголем. Дитина соромиться свою матір. [PERSON] на прохання позивача допомагає [PERSON] купувати одяг та надає інші жіночі поради, оскільки дитині більше нема до кого звернутися за такими порадами. Свідок [PERSON] повідомила суду що є сусідкою [PERSON] . Відповідача взагалі не знає. Позивач проживає разом із мамою, племінником та донькою. Донька позивача охайна та чемна. Свідок бачить її часто. [PERSON] характеризує позитивно. Суд, врахувавши думку позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2010 року, що підтверджується, копією свідоцтва про шлюб серіє [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №323. [INFO] народилась [PERSON] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис 790. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2017 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно наданої характеристики директором Запорізької гімназії №80 ЗМР [PERSON] та класним керівником [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] є здобувачем освіти 8-А класу. У зазначеній характеристики вказано, що дитина з 2021 року проживає разом із батьком [PERSON] . Батько дитини цікавиться її навчанням та поведінкою. Всі питання щодо навчання Каміли класний керівник вирішує тільки з батьком. Він постійно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами [PERSON] в навчанні, вчасно попереджає про причини відсутності доньки на уроках. Мати дитини [PERSON] жодного разу не проявляла зацікавленості в успіхах доньки у навчанні, не була присутня на батьківських зборах. [PERSON] працює будівельником в фірмі ТОВ «Укрінтек», що підтверджується довідкою виданою Запорізькою обласною військовою адміністрацією. 11.03.2024 року стосовно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь-який спосіб контактувати з донькою через вчинення домашнього насильства. Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2024р. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до цієї постанови 11.03.2024 року о 10-15 год. [PERSON] будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї свекрухи [PERSON] , а саме виражалась словесними образами, кричала, принижувала, у присутності малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини". У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...". Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р.. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов`язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»). Із роз`яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У матеріалах справи наявний висновок РА ЗМР по Комунарському району відповідно до якого встановлено, що між позивачем та відповідачем існували шлюбні відносини, внаслідок яких [INFO] народилась донька [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017р. шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина певний час проживала разом з матір`ю. Зі слів Позивача, коли він забирав дитину на вихідні дні до себе, донька була голодна, брудна, до матері не хотіла повертатися. З 2019 року донька проживає разом з батьком. Позивач зазначає, що мати не спілкується з донькою, не телефонує їй, не надає матеріальної допомоги на її утримання, фактично за власною ініціативою відмовилася від виконання батьківських обов`язків. Згідно характеристики Запорізької гімназії № 80 від 14.04.2024р., [PERSON] навчається в закладі з першого класу. З 2021 року дівчина проживає разом із батьком, який цікавиться її навчанням та поведінкою. Всі питання класний керівник вирішує тільки з батьком. Він постійно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами доньки, відвідує батьківські збори, попереджає про причини відсутності доньки на уроках. Мати, [PERSON] , жодного разу не проявляла зацікавленості в успіхах доньки в навчанні, не була присутня на батьківських зборах. Згідно інформації «Центру первинної медико-санітарної допомоги №6» від 04.11.2024 № 01-15/271 [PERSON] , перебуває на обліку амбулаторії №9 з народження. Декларація укладена з дільничним педіатром [PERSON] у 2019 році. Під час звернення за медичною допомогою з приводу захворювання або профілактичних оглядів дитину протягом останніх 5 років завжди супроводжував батько. Всі рекомендації щодо обстеження і профілактичних щеплень дівчини виконував батько. Мати [PERSON] останні 5 років не супроводжувала дівчину на прийоми до педіатра, на дім лікаря не викликала і не зверталася за інформацією з приводу стану здоров`я. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 13.06.2024р., складеним спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, умови проживання родини є задовільними, для дитини створені всі необхідні умови для розвитку, навчання. Під час відвідин родини було проведено бесіду з дитиною та встановлено, що зараз дитина з матір`ю не спілкуються, останній раз бачила її 11.03.2024року, коли матір вчинила скандал і була викликана поліція. Також встановлено, що 11.03.2024 року стосовно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь-який спосіб контактувати з донькою через вчинення домашнього насильства. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2024р. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно відповіді відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 27.06.2024 року, спеціалістами відділу були здійсненні виходи за адресою проживання матері, але потрапити до помешкання не вдалося, оскільки вдома нікого не було, або двері навмисно ніхто не відчинив, на залишене повідомлення - виклик не відреагували. За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб по Шевченківському району від 08.07.2024р., спеціалістами відділу неодноразово здійснювалися виходи за адресою проживання матері [PERSON] , але вдома нікого не було або двері навмисно ніхто не відчинив, було залишено листи-запрошення із контактами спеціалістів Центру. До ЗМЦСС мати не приходила і не телефонувала. За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб по Комунарському району від 08.07.2024р., під час розмови [PERSON] підтвердив свої наміри щодо позбавлення батьківських прав матері [PERSON] . Він повідомив, що жінка з ними не проживає, участі у вихованні доньки не приймає, матеріально не допомагає, життям та здоров`ям дитини не цікавиться. Також чоловік розповів, що донька знає про його наміри та підтримує його в цьому. Раніше, коли [PERSON] проживала з матір`ю, між ними були складними відносини. Зі слів батька, зараз дитина не має бажання спілкуватись з матір`ю. Усі питання пов`язані з вихованням та доглядом з донькою вирішує батько, в цьому йому допомагає його мати, бабуся дитини. Зважаючи на викладене вище, враховуючи думку членів комісії з питань захисту прав дитини,

Outcome: approved