Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

I.\~Позиції\~сторін та\~учасників справ,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі [PERSON] , звернулась до суду з позовом до громадянина Турецької Республіки [PERSON] про розірвання шлюбу. У прохальній частині заяви, позивач просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 липня 2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 462. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя між подружжям не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на подружні відносини. Між подружжям постійно виникають конфліктні ситуації, свідками яких є спільні діти, що негативно впливає на їх психоемоційний стан. Будь-які спроби налагодити стосунки не призвели до відновлення шлюбних відносин. Фактично шлюб носить формальний характер, оскільки подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства. [PERSON] стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам спільних з відповідачем дітей. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.11.2024 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, заявлені вимоги підтримали. У разі задоволення заявлених вимог позивач просила залишити прізвище обране під час реєстрації шлюбу. Громадянин Турецької Республіки [PERSON] позов в частині доцільності розірвання шлюбу визнав, підтвердив неможливість збереження шлюбних відносин між подружжям, але наголосив, що він не погоджується із тим, як позивач визначила характер їх стосунків у позовній заяві. II.\~Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування Судом встановлено, що 23 липня 2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №462, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , долученими позивачем до матеріалів справи. Вимог щодо визначення місця проживання дітей, їх подальшого утримання та участі у вихованні позивачем не заявлено. Майнового спору між подружжям у цьому провадженні немає. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно\~ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ч. 1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав заявлені вимоги, примирення між сторонами після звернення до суду з позовною заявою не відбулось, тобто є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат слід провести на підставі ст. 141 та ст. 142 ЦПК України Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved