Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.07.2024 року вона домовилась із відповідачами про купівлю житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,0609 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:007:0163 (присадибної земельної ділянки), у зв`язку з чим був укладений договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідачі ухиляються від посвідчення укладеного договору купівлі продажу у нотаріальному поряду. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, відповідно до викладеної у позовній заяві вимозі просила розглянути справу у її відсутності. Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу від 02.07.2024 р., згідно якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та присадибну земельну ділянку загальною площею 0,0609 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:007:0163; акт приймання передання майна за договором купівлі продажу від 02.07.2024 р.; розписка [PERSON] та [PERSON] від 02.07.2024 р.; нотаріально посвідчений договір купівлі продажу від 08.12.2011 р.; витяг з Державного реєстру правочинів від 08.12.2011 р.; витяг про державну реєстрацію прав від 02.03.2012 р.; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку від 03.07.2019 р.; технічний паспорт на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; паспорт [PERSON] , серія [NUMBER] від 07.10.2008 р. з ідентифікаційним номером; паспорт [PERSON] , № [NUMBER] від 26.08.2024 р.; з ідентифікаційним номером; витяг з реєстру територіальної громади 2024/010605536 від 04.09.2024 р.; паспорт [PERSON] , серія [NUMBER] від 06.08.2015 р. з ідентифікаційним номером. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 02.07.2024 р. [PERSON] домовилась із відповідачами про купівлю житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] з присадибною земельною ділянкою, загальною площею 0,0609 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:007:0163. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що 15.07.2024 р. оформлять договір у нотаріальному порядку (п. 4.6 договору купівлі продажу). Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачці нерухоме майно, а позивачка передала відповідачам обумовлену суму коштів, що підтверджується відповідним актом приймання-передання та розпискою відповідачів, які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, позивачка фактично вступила у володіння нерухомим майном, користується ним з 02.07.2024 р. Відповідачі, в порушення п. 4.6 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.07.2024 року ніяких дій з нотаріального посвідчення договору не вчинили. Під час останньої телефонної розмови сторін, відповідачі повідомили позивачці про те, що вони не можуть з`явитися у нотаріуса у зв`язку з тимчасовою їх відсутністю у місті Рені. У зв`язку з чим, порадили позивачці звернутися до нотаріуса або до суду та запевнили, що не будуть заперечувати проти будь-яких вимог позивачки, пов`язаних з переоформленням майна, оскільки не мають намірів порушити свої зобов`язання, передбачених договором. Також, відповідачі проінформували позивачку про відсутність у них грошових коштів для понесення витрат, пов`язаних з оформленням договору купівлі-продажу майна, покладених на них у відповідності до п. 7.1. Договору. З огляду на наведене позивачка вважає, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу від 02.07.2024 р. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду докази в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передала продавцям обумовлену суму коштів, а продавці передали позивачу нерухоме майно в натурі та документи на нього. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачці нерухоме майно та документи на нього, а остання, у свою чергу, передала відповідачам обумовлену суму коштів, що підтверджується актом прийому-передання за договором купівлі-продажу від 02.07.2024 р. та розпискою відповідачів, позивачка прийняла нерухоме майно, фактично вступила у володіння цим майном. Відповідачі жодного разу не висували вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечували проти визнання права власності за позивачкою, про що свідчать заяви, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Судові витрати, пов`язані із розглядом справи позивач просила з відповідача не стягувати. З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved