Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

17.10.2024 згідно дати вхідної кореспонденції представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.09.2020 у розмірі 27582,81 грн. станом на 26.09.2024, яка складається з наступного: 14345,05 грн. заборгованість за кредитом; 13237,76 грн. заборгованість по відсоткам, а також судові витрати в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що 19.09.2020 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту до зазначеного рахунку та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.09.2024 утворилася вказана заборгованість (а.с. 1-5). 17.10.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 37-38). 22.10.2024 відкрито провадження у справі, справу призначеного до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 41-42). Представник позивача у позовній заяві просив у разі неявки в судове засідання відповідача розглядати справу за відсутності представника АТ «А-Банк», проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.\~223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 26.11.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6\~ст. 259 ЦПК України\~і ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4\~ст. 268 ЦПК України\~підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що 19.09.2020 між сторонами АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку, за якою сторони засвідчили, що така разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг. Як вбачається з Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить даних про відсоткову ставку (а.с. 7). 19.09.2020 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де передбачено умови кредитування, відповідно до яких пільгова процентна ставка становить 0,000001 %, базова процентна ставка 3,9% в місяць, 46,8% річних; реальна річна ставка 58,2% річних. При цьому, зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2021 (а.с. 9-10). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.09.2020, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , станом на 26.09.2024 заборгованість становить 27 582,81 грн., з яких: 14 345,05 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 13 237,76 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, процентна ставка (поточна) 44,4% до 07.05.2021 включно, з 31.05.2021- 40,8; процентна ставка (прострочена) 88,8% до 07.05.2021 включно, з 31.05.2021- 81,59 (а.с. 5 зворот-6). Згідно з випискою за період з 19.09.2020 по 26.09.2024, сума витрат за період становить 49 009,82 грн., сума зарахувань за період 21 910 грн. Поряд, з цим з такої виписки вбачається, що відповідач користується карткою, відбувається списання процентів за використання кредитного ліміту, проводить інші операції, зазначені у даній виписці (а.с. 9-12). Згідно з довідкою за картами, виданої АТ «А-Банк», [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строк дії до вересня 2027 (а.с. 13). Відповідно до довідки за лімітами, за вказаним вище договором, за період з 19.09.2020 по 26.09.2024, то такий станом на 19.09.2020 становить\~20 000 грн., встановлення\~клієнт, 19.09.2020 \~20 000 грн. збільшення\~банк, 23.02.2022 \~14650 грн., зменшення\~банк, 28.06.2023 14 345,05 грн., зменшення\~банк, 23.02.2024 14 400 грн., зменшення\~банк (а.с. 14). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За таких обставин підстави вважати, що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, в тому числі сплати відсотків, відсутні. З наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт неможливо встановити який саме тариф передбачений для картки відповідача, та, відповідно, на яких умовах укладався кредитний договір, оскільки в наданому витягу наведено різновиди тарифів. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі розмір процентів за користування кредитними коштами. Крім того Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» належним доказом бути не може, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17) . Доданий позивачем паспорт споживчого кредиту від 19.09.2020 містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, інформацію щодо трьох типів кредитного продукту, за якими вказані різні умови. Окрім того, у цьому паспорті міститься посилання на те, що інформація, зазначена у ньому, зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2021. Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20). Отже, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. За таких обставин, за відсутності у Анкеті-заяві від 19.09.2020 домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяги з Тарифів та з Умов не можуть розцінюватися як складова частина кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Таким чином банк не надав належних доказів на підтвердження правомірності нарахування відповідачу процентів за користування позиченими коштами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами свідчить про недоведеність позовних вимог в цій частині. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Основними засадами цивільних відносин в ст. 3 ЦК України закріплені, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. З огляду на зазначене, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 13237,76 грн., слід відмовити. Одночасно відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Судом встановлено, що фактично отримані позичальником кошти за тілом кредиту у сумі 14 345,05 грн. (за простроченим тілом кредиту) в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» повернуті не були, а відтак їх слід стягнути на користь позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 3028 грн. підтверджено платіжним дорученням (а.с. 34 зворот). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 574,78 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі та

Outcome: approved