Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №HEH2G100000092 від 20.06.2007 року у розмірі 46048,62 дол. США, що за курсом 27,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2017 року складає 1263574,13 грн., яка складається з наступного: 29591,68 доларів США заборгованість за кредитом; 8356,06 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1944 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6156,88 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 20.06.2007 року [PERSON] уклала з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір №HEH2G100000092. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 48150 доларів США на термін до 20.06.2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором №HEH2G100000092 від 20.06.2007 року у розмірі 46048,62 дол. США, яка складається з наступного: 29591,68 доларів США заборгованість за кредитом; 8356,06 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1944 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6156,88 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Ухвалою від 06.08.2021 року у справі відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказала, що відповідач не сплачував заборгованість за кредитним договором з 17 жовтня 2014 року, а позивач звернувся до суду в 2021 році, тобто після спливу позовної давності. Крім цього вказала, що по цивільній справі №668/11110/15 була призначена судова економічна експертиза та складено висновок експерта, в якому визначено, що документально не підтверджується щорічна видача кредиту на оплату договорів страхування та вказано, що заборгованість за кредитним договором №HEH2G100000092 від 20.06.2007 року станом на 18.09.2017 року становить 11643,90 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом 5412,03 дол.США, за відсотками 3855,87 дол. США, в т.ч. прострочена 3626, 01 дол. США; за комісією 2376 дол. США, в т.ч. прострочена - 2376,00 дол. США. Просила застосувати наслідки порушення строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Представником позивача подано до суду клопотання, в якому вказано, що кредитний договір від 20.06.2007 року укладений з відповідачем на строк з 20.06.2007 року по 20.06.2037 року.Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2017 року та ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19.09.2017 року вирішено розірвати кредитний договір №HEH2G100000092 та договір страхування. При цьому представник позивача вказала, що розірвання кредитного договору не звільняє відповідача від виконання обов`язку та повернення заборгованості за договором. Крім цього, зазначила, що відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України з метою запобігання поширення короновірусної інфекції строки, продовжуються на строк дії карантину. Ухвалою від 21.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача надав до суду пояснення в якому вказав, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2017 року по справі №668/11110/15 достроково розірвано кредитний договір №HEH2G100000092 від 20.06.2007 року. Рішення набрало законної сили 19.09.2017 року. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хворобо (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-ІХ» визначено, що строки, визначені ст.257,258,362,559,682,728,786,1293 Цивільним Кодексом України продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, перебіг позовної давності за кредитним договором №HEH2G100000092 від 20.06.2007 року починається з 19.09.2017 року, а сплинути строк позовної давності мав би 19.09.2020 року, однак строк був зупинений. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідача в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, яка подала заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.06.2007 року [PERSON] уклала з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір №HEH2G100000092. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 48150 доларів США на термін до 20.06.2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до п 7.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти у розмірі 48150,00 дол. США на наступні цілі: купівля квартири 36000,00 дол. США, а також у розмірі 12500,00 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Період сплати вважати період з «20» по «27» число кожного місяці. Рішенням Херсонського міського суду від 20.01.2017 року за №668/11110/15-ц позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгострах» задоволено, визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо зміни в односторонньому порядку відсоткової ставки за користування кредитом за кредитним договором № HEH2G100000092 від 20.06.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , з 27.11.2008 року з 12% річних до 14,04% річних, а потім з 23.09.2010 р. з 14,04% до 13,54% річних, визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо встановлення ануїтетного щомісячного платежу в розмірі 446,93 дол. США, нарахування до сплати та розподіл сплачених за період з 20.06.2007 р. по 14.10.2014 року кредиту, відсотків за користування кредитом і пені та такими, що суперечать умовам кредитного договору № HEH2G100000092 від 20.06.2007 року, достроково розірвано кредитний договір № HEH2G100000092 від 20.06.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , визнано припиненими з 21.06.2008 року договір страхування майна № HEH2G100032233 від 20.06.2007 року та договір особистого страхування № HEH2LK100032234 від 20.06.2007 року, які укладені між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгострах» та [PERSON] , стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгострах» на користь [PERSON] судові витрати у сумі по 6750,00 грн. з кожного. Рішення набрало законної сили \~19 вересня 2017 року. Частиною 1\~статті 205 Цивільного кодексу України\~визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1\~статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно статей526,527,530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно частини 1\~статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1 та 2\~статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1\~статті 1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно ч.3 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.4\~ст.267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Строк позовної давності за кредитним договором починає обчислюватися з 19.09.2017 року ( набрання законної сили рішенням Херсонського міського суду від 20.01.2017 року за №668/11110/15-ц) Разом з тим, згідно п.12«Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України\~підчас дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби(COVID-19),строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України був встановлений карантин, який неодноразово продовжувався та з 01 липня 2023 року скасований. Також відповідно до п.19«Прикінцевихта перехідних положень»\~Цивільного кодексу України\~в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~в країні запроваджено воєнний стан, який триває і на час його введення строки позовної давності за зобов`язаннями не сплили. Отже строк позовної давності за основним зобов`язанням мав би сплинути сплив 19.09.2020 року, а строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину з 12.03.2020 року, отже позивачем не пропущено строк позовної давності. Разом з тим, позивач в своїх вимогах просив стягнути з відповідача 29591,68 доларів США заборгованість за кредитом; 8356,06 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1944 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6156,88 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України\~для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 727/9352/17 (постанова від 21.08.2019) зазначила, що аналіз норм статті\~266, частини другої статті\~258 ЦК України\~дає підстави\~для висновку\~про те,\~що стягнення\~неустойки (пені,\~штрафу)\~обмежується останніми\~12\~місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Початок перебігу строку позовної давності почався 19.09.2017 року, а строк позовної давності про стягнення пені закінчився 19.09.2018 року. Оскільки заборгованість за пенею розраховано позивачем за межами строку позовної давності і відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, тому у задоволенні вимоги про стягнення пені в розмірі 6156,88 доларів США слід відмовити. На підставі викладеного позов підлягає до часткового задоволення, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 39891, 74 долари США, що за курсом 27,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2017 року складає 1094 629, 35 грн. за кредитним договором № HEH2G100032233 від 20.06.2007 року, яка складається з 29591,68 доларів США- заборгованості за кредитом, 8356,06 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1944,00 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом. В іншій частині, суд вважає доцільним відмовити в задоволенні вимог, у зв`язку із пропуском строку позовної давності, передбаченою ст.258 ЦК України Згідно ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 16419,44 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial