Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29.12.2022 Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 540. В обґрунтування позову зазначено, що 29.12.2022 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, з січня 2024 року мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу поділу майна подружжя не заявлено. Враховуючи неможливість примирення та збереження шлюбу позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 справу визначено до розгляду судді Бібіку О.В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного зі відрядженням судді Бібіка О.В. до іншого суду, здійснено повторний розподіл судової справи та визначено суддю [PERSON] . Ухвалою від 15.08.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийнято до свого провадження суддею Шаховою В.В. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав заяву в якій просив, розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] про причини неявки до суду не повідомила. Заяв про відкладення судового розгляду, в тому числі заяви про надання подружжю строку для примирення до суду не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 29 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 540 (а. с. 8). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Судовим розглядом встановлено, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, примирення та збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Спір про поділ майна подружжя не заявлено. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням позиції позивача, який не заявляв вимогу про стягнення на свою користь судового збору, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved