Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - позивач, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію до 01.05.2018 року у розмірі 157 884,45 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 12 630,76 грн., 3% річних у розмірі 7 500,59 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 670,24 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 22.11.2020 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та [PERSON] було укладено Договір № 520283-03 на постачання теплової енергії (далі - Договір), відповідно до умов якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» зобов`язувалося постачати теплову енергію відповідачу на потреби опалення та вентиляції в період опалювального сезону, а [PERSON] зобов`язувалася дотримуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. У п. 8.1. Договору, сторони погодили, що Договір набуває чинності з 01.10.2015 року та діє до 15.04.2017 року. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 року № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарською діяльністю з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим позивач з 01.05.2018 року здійснює надання послуг з постачання теплової енергії. 11.10.2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 (далі - Договір цесії), відповідно до умов якого, ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредиторами з оплати спожитої до 01.05.2018 року теплової енергії. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з листопада 2015 року по квітень 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 157 884,45 грн. Також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивачем за період часу з 01.10.2018 року по 31.05.2020 року нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 12 630,76 грн. та 3% річних у розмірі 7 500, 59 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 03.08.2020 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи та 04.09.2020 року одержано відповідь. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.03.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача, щодо якої відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 27.05.2021 року. 27.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Бокати А.В. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 27.05.2021 року без фіксації технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 29.09.2021 року. 29.09.2021 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 10.03.2022 року. 10.03.2022 року справу знято зі складу, у зв`язку із наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, суддів та працівників апарату суду через військову агресію Російської Федерації проти України, та розгляд справи призначено на 17.10.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 26.01.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2023 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 25.04.2023 року. 26.01.2023 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Ярмоленка С.В. надійшла заява, яка була передана головуючою суддею 27.01.2023 року, про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року, у зв`язку із першою неявкою представника позивача в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 01.06.2023 року. 01.06.2023 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 22.08.2023 року. 22.08.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 22.08.2023 року, без фіксації технічними засобами. Крім того, відповідач до заяви долучила копії квитанцій на підтвердження оплати заборгованості за договором, а саме, від 15.07.2021 року № 0.0.2196616297.1 на суму 47 884,45 грн., від 03.08.2021 року № 0.0.2218359000.1 на суму 45 000,00 грн., від 20.08.2021 року № 0.0.2238857185.1 на суму 40 000,00 грн., від 02.09.2021 року № 0.0.2252304989.1 на суму 25 000,00 грн.. 22.08.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Лівочки М.О. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 22.08.2023 року, без фіксації технічними засобами, в якій останній просить відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 11.12.2023 року. 11.12.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 11.12.2023 року, без фіксації технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року, у зв`язку із першою неявкою представника позивача в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 19.03.2024 року. 19.03.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 23.05.2024 року. 19.03.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Лівочки М.О. надійшла заява, яка не скріплена електронним цифровим підписом, про відкладення розгляду справи. Вказану заяву було передано головуючому судді 25.03.2024 року. 23.05.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 12.08.2024 року. 12.08.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 05.11.2024 року. 20.08.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Лівочки М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було передано головуючому судді 02.09.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву до 05.12.2024 року. 12.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Гурського Г.Ю. надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідку № 30/520283-03 від 06.11.2024 року про відсутність основної заборгованості відповідача перед позивачем, в якій останній зазначив, що просить розглядати справу за відсутності представника позивача та позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. 29.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про скасування інфляційних витрат та 3% річних, в якому остання зазначила, що основнийц борг за теплову енергію у розмірі 157 884,45 грн. оплатила. 05.12.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшли заяви про застосування строку позовної давності до нарахованих штрафних санкцій та про розгляд справи за її відсутності, в який остання також просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В судове засідання 05.12.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у заявах просили розглядати справу за їх відсутності. Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , група приміщень № 13 в літ. А, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме манно від 16.04.2015 року серія [NUMBER] (а. с. 11). 22.11.2016 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Енергопостачальна організація) та [PERSON] (далі - Абонент) було укладено Договір № 520283-03 на постачання теплової енергії (далі - Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата у повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 18 - 20). Відповідно до п. 2.2.1 Договору, Енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до Договору. Згідно п. 2.3.1.-2.3.2. Договору, Абонент зобов`язався своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в обсягах та в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору. Як визначено у п. 8.1. Договору, цей Договір набуває чинності з 01.10.2015 року та діє до 15.04.2017 року. Пунктом 8.3. Договору визначено, що припинення дії Договору не звільняє Абонента від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 8.4. Договору, Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 (далі - Договір цесії), відповідно до умов якого, ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредиторами з оплати спожитої до 01.05.2018 року теплової енергії (а. с. 14 - 16). Відповідно до п. 3366 Додатку № 1 до Договору цесії, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 520283-03 від 22.11.2016 року за спожиту теплову енергію до 01.05.20218 року у розмірі 157 884,45 грн. (а. с. 17). Облік споживання теплової енергії будинку за адресою: [ADDRESS] , приміщень № 13 здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Додатком № 1 до Договору № 520283-03 від 22.11.2016 року визначені обсяги постачання теплової енергії Абоненту (а. с. 21). Так, Теплопостачальна організація відпускає Абоненту теплову енергію в гарячій воді у межах Q рік - 92,527 Гкал/рік (п. 1 Додатку № 1). Пунктом 1.4. Додатку № 1 визначено розподіл теплової енергії в Гігакалоріях по кварталах, а саме за І квартал - 46,01 Гкал, за ІІ квартал - 7,67 Гкал, та за ІV квартал - 38,85 Гкал. Орієнтовна вартість теплової енергії, відпущеної абоненту за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору становить 106 831,46 грн., ПДВ - 21 367,49 грн., а всього - 128 204,95 грн. (п. 2 Додатку № 1). Зміна заявленого споживання теплової енергії за ініціативою Абонента оформлюється як додаток до договору за 15 днів до початку розрахункового періоду (п. 3 Додатку № 1). Дата зняття абонентом показників приладу обліку 25 число поточного місяця, надання звіту в Центр обслуговування клієнтів не пізніше 28 числа звітного місяця. При відсутності звіту у встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень (п. 4 Додатку № 1). Додатком № 3 до Договору № 520283-03 від 22.11.2016 року передбачені тарифи на теплову енергію у розмірі 1 154,66 грн./Гкал (а. с. 23) Додатком № 4 до Договору № 520283-03 від 22.11.2016 року передбачений порядок розрахунку за теплову енергію (а. с. 24 - 25). За приписами п. 2 Додатку № 4 до Договору № 520283-03 від 22.11.2016 року, Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Енергопостачальна організація вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період. Відповідно до п. 5 Додатку № 4 до Договору № 520283-03 від 22.11.2016 року, Абонент щомісячно з 12 по 15 числа самостійно отримує у ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: [ADDRESS] : облікову карту фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт. Відповідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Згідно п. 40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як визначено у ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як визначено у ч 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За приписами ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позовні вимоги КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» обґрунтовує тим, що відповідач, як власник нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , не оплачує за спожиту теплову енергію до 01.05.2018 року, яку надавав ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» як власнику зазначеного нежитлового приміщення за період часу з листопада 2015 року по квітень 2018 року. Відповідно до довідки, складеної КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію (до 01.05.2018 року), за період часу з листопада 2015 року по квітень 2018 року становить 157 884,45 грн. (а. с. 7). Разом з тим, згідно довідки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» від 06.11.2024 року № 30/520283-03, станом на 05.11.2024 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію до 01.05.2028 року у розмір 157 884,45 грн. сплачена в повному обсязі (а. с. 205). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до копій квитанцій від 15.07.2021 року № 0.0.2196616297.1 на суму 47 884,45 грн., від 03.08.2021 року № 0.0.2218359000.1 на суму 45 000,00 грн., від 20.08.2021 року № 0.0.2238857185.1 на суму 40 000,00 грн., від 02.09.2021 року № 0.0.2252304989.1 на суму 25 000,00 грн., [PERSON] сплатила на користь КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» грошові кошти в загальному розмірі 157 884,45 грн. з призначенням платежу: погашення заборгованості за дог. № 520283-03 ПП ФО [PERSON] (а. с. 142). Таким чином, відповідачем заборгованість за спожиту теплову енергію до 01.05.2018 року сплачено ще у 2021 році, відтак, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача основної суми заборгованості. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача за період, що зазначений в розрахунку заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію, нараховану за період часу з листопада 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 157 884,45 грн., задоволенню не підлягають. Разом з тим, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання за період часу з 01.10.2018 року по 31.05.2020 року інфляційну складову боргу у розмірі 12 630,76 грн. та три проценти річних у розмірі 7 500,59 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач у клопотанні від 05.12.2024 року просила застосувати строк позовної давності до нарахованих штрафних санкцій. Як визначено у ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зважаючи на те, що із позовною заявою КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до суду звернулося 31.07.2020 року, позивачем нараховано три проценти річних і інфляційні втраті за період часу з 01.10.2018 року по 31.05.2020 року, а заборгованість відповідач сплатила у 2021 році, то позовні вимоги про сплату трьох процентів річних та інфляційних втрат заявлено в межах трирічного строку позовної давності. За таких обставин, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за період часу з 01.10.2018 року по 31.05.2020 року є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд з ним погоджується. Контррозрахунку відповідач не надала. За таких обставин, позовні вимоги КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про стягнення з [PERSON] за період часу з 01.10.2018 року по 31.05.2020 року інфляційної складової боргу у розмірі 12 630,76 грн. та трьох процентів річних у розмірі 7 500,59 грн. є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (11,3%), а при зверненні до суду з даним позовом КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», відповідно до платіжного доручення від 08.07.2020 року № 28025, сплачено судовий збір у розмірі 2 670,24 грн., то з відповідача на користь позивача слід стягнути 301,97 грн. у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. Відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: partial