Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Крамаренко Олег Іванович звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив визнати за [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті його бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , який належав спочатку його дідусю, а згодом бабусі та його матері. У відповідності до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.01.1963, власником домоволодіння, а саме б. [ADDRESS] є [PERSON] [PERSON] був дідусем позивача та помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] . Вказані особи спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини даними особами підтверджено матеріалами спадкової справи. [INFO] померла [PERSON] , яка була однією із спадкоємців [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частини домоволодіння, виключне право на яке отримала [PERSON] (дочка [PERSON] ). [PERSON] , не будучи обізнана у правових нормах, не вчиняла дій задля оформлення свого спадкового майна. Проте, згідно з законодавством, яке діяло на час прийняття нею спадщини [PERSON] належним чином прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується тим, що окрім [PERSON] та позивача у [PERSON] не було родичів. [INFO] [PERSON] , матір позивача, померла. Відповідно, після її смерті відкрилась спадщина не нерухоме майно. У зв`язку з цим 01 вересня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса задля оформлення спадщини. Однак, постановою від 24.08.2023 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (у видачі свідоцтва про право на спадщину). Позивач вказує, що цією постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії і було невизнане право позивача на нерухоме майно. Відповідно, наявність такої постанови фактично наділяє можливістю звернення до суду за захистом невизнаних прав позивача на його нерухоме майна. Як вказує позивач, його мати, [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] , належним чином прийняла спадщину після смерті, [PERSON] . Нотаріус зазначив, що [PERSON] не прийняла спадщину на іншу 1/2 частину будинку після смерті своєї матері (у 2001 році) [PERSON] , бо проживала окремо. Відповідно позивач вважає, що він був єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла у 2001 року, який, як встановлено нотаріусом, проживав спільно з нею за її адресою. Так, варто зазначити, що як і вказано в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] та [PERSON] проживали з 13.05.1998 по 05.05.2023 за адресою спірної нерухомості. Тобто, враховуючи, що [PERSON] не прийняла спадщину після померлої [INFO] її матері, тобто спадщину прийняв позивач, як онук [PERSON] , з огляду на їхнє спільне проживання та відсутність на той момент інших спадкоємців, окрім [PERSON] після смерті [PERSON] , яка не прийняла спадщину. Отже, позивач вважає, що прийняв спадщину за законом на 1/2 частину спірного будинку після смерті своєї бабусі 29.09.2001 року, а іншу 1/2 частину спірного будинку прийняв у спадщину після смерті своєї матері, яка померла [INFO] Представник позивача надав заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без його участі. Представник відповідача, Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних доказів. За правилами п.1 ч.3\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтями15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіального громади №2023/003489675. Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.01.1963, власником домоволодіння, а саме б. [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно відповіді на адвокатський запит від 09.04.2024 №02-28/15 щодо зміни нумерації будинку за інформацією КП «Центр нерухомості №1» Солоницівська селищна рада повідомила наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ) належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 08.01.1963 року, видане Пересічанською селищною Радою на підставі рішення виконкому Пересічанської селищної Ради депутатів трудящих № 21 від 10.12.1962 року. Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 1426, вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями в 1946 році мав адресу: [ADDRESS] (сто) і належав [PERSON] . В 1959 році замовником інвентаризації житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (сто) був [PERSON] . Згідно з інвентаризацією від 23.09.1987 року, що була замовлена [PERSON] , вищевказаний будинок мав адресу: [ADDRESS] (сто двадцять чотири). Інформація про підставу зміну нумерації будинку з [ADDRESS] в архівній справі відстуня. Разом з позовною заявою про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнопредставником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому він просив витребувати у Солоницівської селищної ради копії матеріалів інвентаризаційної справи №1426 та інших інвентаризаційних справ, які стосуються будинку [ADDRESS] ; витребувати у Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (61089, м, Харків, вул. Біблика, 57) спадкову справу №543П/2023 від 24 серпня 2023 року (у належним чином посвідчених копіях). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2024 витребувано у Солоницівській селищній раді копії матеріалів інвентаризаційної справи №1426 та інших інвентаризаційних справ, які стосуються будинку [ADDRESS] ; витребувано у Четвертій Харківській державній нотаріальній конторі (61089, м, Харків, вул. Біблика, 57) належним чином засвідчені копії спадкової справи №543П/2023 від 24 серпня 2023 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] . Вказані особи спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини даними особами підтверджено матеріалами спадкової справи. За приписами\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦК України\~встановлено дію актів цивільного законодавства у часі. Так, відповідно до зазначеної норми права акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, застосовуються положення\~ЦК України. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~ЦК України, положення цього\~кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1\~статті 524 ЦК Української РСР\~, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно із\~ст.525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим\~день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК Української РСР\~визначено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме,\~місцезнаходження майна або його основної частини. Як вбачається із\~статті 527 ЦК Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч.1\~ст.548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 305/235/17. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . 01 вересня 2022 року позивач, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини. Постановою від 24.08.2023 державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, у постанові зазначено: «Після померлої [INFO] [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , відокремленим підрозділом Четвертої харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №543П/2023 від 24 серпня 2023 року. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, звернувся син спадкодавця [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину немає. Спадковий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав померлому [INFO] батьку спадкодавця [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняли його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] , які спадщини прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини перевірено за допомогою будинкової книги, де є записи про реєстрацію спадкоємців за однією адресою з [PERSON] . Після померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована, згідно будинкової книги в спадковому житловому будинку, її дочка спадщину не прийняла, була виписана з вказаної адреси 13 серпня 1993 року. Разом із [PERSON] , померлою [INFO] , зареєстрований її онук [PERSON] з 13 травня 1998 року по цей час.». Так, мати позивача, [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] , прийняла спадщину за після смерті [PERSON] . Нотаріус в постанові зазначено, що [PERSON] не прийняла спадщину на інші 1/2 частину будинку після смерті своєї матері, [PERSON] , бо проживала окремо. Таким чином, спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла у 2001 року був її онук [PERSON] , який проживав спільно з нею за її адресою. Так, згідно витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 13.05.1998 по 05.05.2023 за адресою: [ADDRESS] за відомостями Солоницівської селищної ради проживали [PERSON] та [PERSON] . Тобто, враховуючи, що [PERSON] не прийняла спадщину після померлої [INFO] її матері, [PERSON] , то фактично спадщину прийняв, [PERSON] , з огляду на їхнє спільне проживання та відсутність на той момент інших спадкоємців, окрім [PERSON] після смерті [PERSON] , яка не прийняла спадщину. Таким чином, позивач, [PERSON] прийняв спадщину за законом на 1/2 частину будинку після смерті своєї бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] , а іншу 1/2 частину будинку прийняв у спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Згідно ч.1\~\~ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved