Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

у червні 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. (далі - Третя особа-1) вчинено виконавчий напис за № 9914, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] (далі - Позивач) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» (далі - Відповідач) суму заборгованості у розмірі 72 761,50 грн за кредитним договором від 23 лютого 2012 року, укладеним з «ВТБ Банк» . Вищезазначений виконавчий документ Відповідачем було пред`явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Табінського О. В. (далі - Третя особа-2). Так, 12 грудня 2019 року Третьою особою-2 постановлено про відкриття виконавчого провадження (ВП № 60865882) з примусового виконання виконавчого напису № 4512, виданого 06 травня 2021 року Третьою особою-1 щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача суми заборгованості у розмірі 57957,82 грн. Крім того, в рамках виконавчого провадження № 60865882 Третьою особою-2 проведені виконавчі дії: 12 грудня 2019 року винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди; 12 грудня 2019 року винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 12 грудня 2019 року винесена постанова про арешт майна боржника. Позивач зазначає, що про існування вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса та відкритого виконавчого провадження № 60865882 йому стало відомо лише у травні 2024 року у зв`язку з реєстрацією майна в ТСЦ 1246 м. Новомосковськ, де позивача повідомили, що на все його рухоме майно накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 12 грудня 2019 року, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Табінським О. В. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом із грубим порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, так як нотаріусу не було надано доказів безспірності кредитної заборгованості, договір, за яким вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений. Крім того ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року у справі № 183/6675/14 позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R53700201453В від 23 лютого 2012 року в сумі 61 739,20 грн залишено без розгляду. За таких обставин, позивач вважає, що наявні всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Постановленою суддею ухвалою від 27 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Також ухвалою витребувано докази у справі у виді копії виконавчого провадження № 60865882. Станом на дату розгляду справи докази до суду не надходили. Позивач у судове засідання не з`явився, позивач та його представник, адвокат Каракай В. М., надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, не заперечували проти ухвалення рішення в заочному порядку. Представник відповідача у судове засідання потворно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В. від 12 грудня 2019 року відрито виконавче провадження № 60865882 з примусового виконання виконавчого напису № 9914, вчиненого 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є. М., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , на користь стягувача, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» заборгованості в сумі 72\~761,50 грн, відповідно до кредитного договору від 23 лютого 2012 року, укладеного з «ВТБ Банк» /а.с.9/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В. від 12 грудня 2019 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні № 60865882 /а.с.12/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Р. І. від 01 грудня 2023 року виконавчий документ, а саме виконавчий напис № 9914, вчинений 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є. М., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , на користь стягувача, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» заборгованості в сумі 72\~761,50 грн, відповідно до кредитного договору від 23 лютого 2012 року, укладеного з «ВТБ Банк», повернуто стягувачеві /а.с.13/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України «Про нотаріат», ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Під час розгляду справи постановленою судом ухвалою від 27 червня 2024 року зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Львів Табінського О. В. надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Однак витребувані документи суду не надані. При цьому, з долучених до позовної заяви доказів судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Львів Табінського О. В. перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 9914, вчиненого 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є. М., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , на користь стягувача, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» заборгованості в сумі 72\~761,50 грн, відповідно до кредитного договору від 23 лютого 2012 року, укладеного з «ВТБ Банк». Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву, чи будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано. Таким чином, оскільки відповідачем не доведено, що між ним та позивачем укладений кредитний договір і він був посвідчений нотаріально, і в подальшому наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, який перебував на виконанні та повернутий стягувачеві, не наданий на вимогу суду, суд приходить висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved