Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитними договорами в розмірі 23343 гривні 62\~ копійки та судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 14 червня 2018 року [PERSON] подала до ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву №1782728559 від 14 червня 2018 року на утримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею, як позичальником. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає АТ «ТАСКОМБАНК» за плату, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» права грошової вимоги в тому числі за\~ Кредитним договором [PERSON] №1782728559 від 14 червня 2018 року. 08 листопада 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов АТ «ТАСКОМБАНК»\~ передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги в тому числі за\~ Кредитним договором [PERSON] №1782728559 від 14 червня 2018 року. Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитними договорами не виконав та право вимоги за ними перейшло до позивача, останній звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив,\~ що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання\~ не з`явилась,\~ надала суду клопотання, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки договір факторингу було укладено\~ після укладання договору оренди, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Крім того, просила справу розглянути за її відсутністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2016 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК та ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» укладено Договір про відступлення права вимоги\~ №ТАСЦФР-10-2016, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» передає АТ «ТАСКОМБАНК» за плату, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» права грошової вимоги. 14 червня 2018 року [PERSON] подала до ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву №1782728559 від 14 червня 2018 року на утримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею, як позичальником. 08 листопада 2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов АТ «ТАСКОМБАНК»\~ передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги в тому числі за\~ Кредитним договором [PERSON] №1782728559 від 14 червня 2018 року. Згідно витягу з Реєстру Прав Вимоги до Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08 листопада 2023 року, позивачу передано право вимоги в тому числі за Кредитним договором [PERSON] №1782728559 від 14 червня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Разом з тим, з аналізу вказаних договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 07 жовтня 2016 року, тобто з моменту укладення Договору про відступлення права вимоги\~ №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК». А сам кредитний договір №1782728559 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений 14 червня 2018 року, тобто майже через два роки після укладення договору про відступлення права вимоги, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. В подальшому 08 листопада 2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф, у відповідності до умов АТ «ТАСКОМБАНК»\~ передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги в тому числі за\~ Кредитним договором [PERSON] №1782728559 від 14 червня 2018 року. З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» щодо [PERSON] на момент укладення Договору про відступлення права вимоги\~ №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, в останньому не вказано. У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором\~ №1782728559 від 14 червня 2018 року від первісного кредитора - ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК», відповідно, від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відтак, із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed