Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У вересні 2024 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» поштою до суду надійшов вищевказаний позов, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором № 22343-02/2022 в розмірі 10 855 грн., за кредитним договором № 2421973 в розмірі 5 280,23 грн., всього 16 135,23 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22343-02/2022 від 20.02.2022, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останньому за плату передано право вимоги до відповідача. Також, 30.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2421973, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», позивачу за плату передано право вимоги до відповідача. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на його користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 11.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 22.10.2024. У позовній заяві представник позивача просить суд про розгляд справи за його відсутності, відносно заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, отримавши 13.09.2024 копію ухвали про відкриття провадження, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 22343-02/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000 грн. За вказаним вище договором погоджено строк позики 30 днів з кінцевим терміном повернення 21.03.2022 з процентною ставкою на день 2,50% та 912,50% річних, реальна річна процентна ставка 11432,08%, орієнтована загальна вартість кредиту 8750 грн. Від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022, з урахуванням акта прийому-передачі реєстру боржників від 08.12.2022, перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Так, згідно з витягом з реєстру боржників від 08.12.2022 до договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 22343-02/2022 на загальну суму 10 855 грн., в тому числі 5 000 грн. - основна сума боргу та 5 855 грн. - відсотки. В матеріалах справи наявний також розрахунок заборгованості за договором № 22343-02/2022 від 20.02.2022 за період з 08.12.2022 по 31.05.2024. Крім того, 30.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2421973, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3 000 грн. За вказаним вище договором погоджено строк кредиту 30 днів за стандартною процентною ставкою 1,90%, річна процентна ставка 24079,41%, орієнтована загальна вартість кредиту 4 710 грн. та за зниженою процентною ставкою 0,01%, річна процентна ставка 3,71%, орієнтована загальна вартість кредиту 3 009 грн. В матеріалах справи містяться додаткові договори до договору №2421973 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого вищевказаний договір був неодноразово продовжений на 30 днів. Від ТОВ ««ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Так, згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 2421973 на загальну суму 5 280,23 грн., в тому числі 2 906,02 грн. - основна сума боргу, та 2 374,21 грн. - проценти. В матеріалах справи наявний також розрахунок заборгованості за договором №2421973 від 30.09.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.07.2023. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавці, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договорами виконали, при цьому позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування кредитом. Згідно з матеріалами справи у відповідача наявна прострочена заборгованість за кредитними договорами: 1) № 22343-02/2022 в розмірі 10 855 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 855 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2) № 2421973 в розмірі 5 280,23 грн., з яких: 2 906,02 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 374,21 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved