Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19. 02. 2011 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з нею. 19. 08. 2013 року рішенням Баришівського районного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Відповідач після народження дитини вихованням доньки не займався, аліменти не сплачує, ніякої матеріальної допомоги не надає, не цікавиться станом її здоров`я, хоча дитина хворіє на онкологічне захворювання, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, відкрито ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться її долею та життям, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав на дитину [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і пояснила, що відповідач усунувся від виховання дитини, не хоче її бачити, не спілкується з нею з дня її народження, ніякої допомоги не надає, фактично доньку утримує її чоловік, з яким вона уклала шлюб у 2014 році. Відповідач повторно до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, у заяві до суду від 18. 04. 2024 року проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, в подальшому надав нотаріально завірену заяву від 18. 10. 2024 року про визнання позову, у якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області М. Павленко до суду не з`явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її присутності позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27. 07. 2011 року. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19. 08. 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] після укладення шлюбу 12. 07. 2014 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з Акту обстеження житлово - побутових умов від 30. 10. 2023 року неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позивачка вказує на те, що відповідач після народження дитини життям доньки не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не дбає про її здоров`я, не відвідує її, не вітає з днем народження, від здійснення своїх батьківських прав самоусунувся. З довідок Баришівського ліцею ім. Миколи Зерова вбачається, що на протязі навчання [PERSON] з 1 по 6 клас батько дитини не брав участі у її вихованні, батьківські збори не відвідував, з учителями не спілкувався, виховні заходи не відвідував. З наданого виконавчим комітетом Баришівської селищної ради рішення № 251.5 від 02. 08. 2024 року вбачається погодження висновку Служби у справах дітей та сім`ї щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Частина 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30. 03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2018 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішення такого питання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, нехтує нею, до доньки, її долі, виховання, навчання і духовного розвитку проявляє байдужість, самоусунувся від утримання дитини, не піклується про стан її здоров`я, що негативно впливає на її моральних розвиток. Враховуючи обставини справи, те, що позовні вимоги доведені належними та достатніми доказами, визнані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved