Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що з 06.09.1997 року перебуває у шлюбі з Відповідачем, зареєстрованим Золочівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області, актовий запис № 127. Від шлюбу з Відповідачем народилося троє дітей, з них двоє неповнолітніх, синів: [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 15 років та [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 12 років. Після шлюбу Позивачка з Відповідачем стали проживати у будинку її батьків в м. Золочів. [PERSON] офіційно працює на роботі в Закладі дошкільної освіти помічником вихователя № 3 «Сонечко», отримує мінімальну зарплату. Відповідач з часу перебування у шлюбі працює водієм-далекобійником за кордоном. Додому в Україну приїжджає рідко, спілкуються по телефону періодично останнім часом рідко. Розвитком дітей інколи цікавиться. Останній раз був в Україні у січні 2022 року до початку війни. В липні 2024 року позивачка їздила з дітьми до чоловіка за кордон, звідки сім?єю поїхали віддихати на море в Хорватію. Там виникла сварка через підозру чоловіка в подружній зраді та тривале окреме проживання позивачка попередила, що має намір розлучитися з вказаних причин. З вищезгаданих причин, тривалого окремого проживання з відповідачем та підозрою у подружній зраді вважає неможливе подальше спільне проживання з збереженням шлюбу. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 06 вересня 1997 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Золочівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~серії [NUMBER] , виданим 06 вересня 1997 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області 18 червня 2009 року та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області 28 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] є батьками. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Cудові витрати у разі задоволення позову за проханням позивачки залишаються за нею.

Outcome: approved