Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн., однак не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Донька проживає з позивачем, перебуває на повному її утриманні, займається у гуртках по театральному мистецтву, співу, фітнесу та відвідує заняття у репетиторів. Відповідач не несе додаткові витрати на дитину, за станом здоров"я він здатний до активної трудової діяльності, може надавати матеріальну допомогу, оскільки з 2009 року він проживає в США та має у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, розташовану на території Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Оскільки розмір аліментів, що визначений судовим рішенням, є недостатнім для утримання та виховання доньки, забезпечення її нормального розвитку, навчання та лікування, позивач просить збільшити розмір аліментів, який встановлений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року, до 6 000 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 21) 05 вересня 2024 року відповідач [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву. (а.с. 24) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач добросовісно виконує рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року. Станом на 01 липня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня. Зазначає, що позивач не обгрунтовує свої вимоги про збільшення розміру аліментів та не надає доказів на підтвердження розміру будь-яких витрат на дитину. Також позивачем зазначені хибні відомості щодо складу нерухомого майна відповідача. [PERSON] є особою похилого віку, має 62 роки та є інвалідом внаслідок травми хребта. Він непрацездатний, єдиним джерелом його доходу є соціальні виплати у зв"язку з інвалідністю у розмірі 943 доларів США, яких ледве вистачає на покриття поточних витрат на життя в США. На утриманні відповідача перебувають ще двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 26 вересня 2024 року позивач [PERSON] надіслала до суду відповідь на відзив на позовну заяву. (а.с. 111) Просить задовольнити позов та розглянути справу без її участі. 26 листопада 2024 року представник відповідача надіслала заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що у період з 2014 року по 2017 рік дитина проживала разом із батьком у США. В цей час позивач без отримання належної згоди відповідача самовільно здавала дачу в оренду та привласнювала отримані орендні кошти. Орендар практично знищив дачу, що завдало відповідачу значних матеріальних збитків. Також позивач незаконно заволоділа належним відповідачу автомобілем "Фольцваген" шляхом його вилучення з гаража. Наразі автомобіль знаходиться на штрафному майданчику в Закарпатській області, що не приносить жодного доходу відповідачу. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з"явилася, просить розглянути справу без її участі. В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених вище. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони у справі мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн., однак не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття або ж зміни матеріального стану сторін. (а.с. 5) Звертаючись у суд з даним позовом, позивач зазначає, що розмір аліментів, що визначений судовим рішенням, є недостатнім для утримання та виховання доньки, забезпечення її нормального розвитку, навчання та лікування. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2 ст. 77 ЦПК України). Отже, поставивши перед судом питання про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало б доводити обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України. Однак, при пред`явленні позову про збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивачкою не доведено та не надано належних та допустимих доказів того факту, що після ухвалення у 2019 році судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їхньої неповнолітньої доньки, що є підставою для збільшення розміру аліментів. Посилання позивачки на те, що відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, не спілкується з нею, і, крім аліментів, не надає іншої допомоги у розумінні положень закону, не можуть бути підставою для збільшення аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] змінив своє ім"я на " [PERSON] ". (а.с. 41) Станом на 01 липня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів у відповідача [PERSON] відсутня, що підтверджується розрахунком, складеним 09 липня 2024 року у ВП [NUMBER] державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) Куц О.В. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом внаслідок травми хребта. (а.с. 47-51) Він непрацездатний, єдиним джерелом його доходу є соціальні виплати у зв"язку з інвалідністю у розмірі 943 доларів США. (а.с.53) На утриманні відповідача також перебувають ще двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 55, 58) При цьому, необхідно зазначити, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Разом з тим, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18),у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18. Отже, самі лише посилання позивачки на збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, визначених відповідним судовим рішенням. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог[PERSON] про збільлення розміру аліментів необхідно відмовити. Слід відмітити, що витрати на навчання у закладі освіти, витрати на розвиток здібностей дитини (гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини) є додатковими витратами, порядок стягнення яких регулюється ст. 185 СК України. Одночасно суд роз`яснює, що позивачка не позбавлена права повторно звернутись до суду з аналогічними вимогами з інших підстав, а саме стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, попередньо зібравши відповідні докази, які б доводили понесення нею додаткових витрат щомісячно на конкретну суму, або необхідності в майбутньому нести такі витрати.

Outcome: dismissed