Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Мужик Н.Т. у травні 2024 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 16.07.2020 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501256196, відповідно до якої банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а останній зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та ніші платежі. Також умовами договору передбачено, що у випадку невиконання [PERSON] умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед АТ «Альфа Банк» протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. АТ «Альфа Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало [PERSON] кредит. Однак відповідач порушив зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 359279,31 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без належного реагування. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №\~501256196 від 16.07.2020 у розмірі 359279,31 грн та судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 03.05.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. 29.05.2024 представником відповідача адвокатом Залавським О.В. був поданий відзив на позов, у якому останній вказав, що дійсно [PERSON] підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501256196 від 16.07.2020 з пропозицією АТ «Альфа-банк» укласти угоду про надання кредиту в сумі 500000 грн на строк 60 місяців для власних потреб. Дата повернення кредиту 16.07.2025. Процентна ставка 28%. Це все що можливо розібрати з доданих до позову документів в тому числі в паспорті споживчого кредиту, бо вони всі виконані за допомогою такого мілкого шрифту. Сторона відповідача стверджує про недотримання вимог закону при підписанні документів 16.07.2020 копії яких долучено до позовної заяви. Договір про споживчий кредит, як такий, фізично відсутній, його не існує, ні у паперовому, ні у електронному виді. Також представник відповідача зазначив, що досудова вимога на адресу відповідача не надходила. У матеріалах справи відсутні докази того, що банк належним чином повідомив відповідача про вимогу повернути кредит достроково. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести судове засідання без його участі та прийняти рішення за наявними матеріалами. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на обставини викладені ним у відзиві на позов. Також представник відповідача зазначив, що він ознайомився з матеріалами справи 14.05.2024. Підтверджує, що [PERSON] дійсно укладав кредит та припинив сплачувати кошти по кредиту з того часу як розпочалося повномасштабне вторгнення РФ. Строк виконання зобов`язання не настав. Невідомо з якого часу відраховувати 30 денний строк для виконання зобов`язання, оскільки [PERSON] не отримував вимогу банку про дострокове повернення кредиту. Не заперечує проти того, щоб було стягнуто заборгованість у розмірі 147807,88 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 16.07.2020 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501256196 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідачеві надано кредит у розмірі 500\~000,00 грн на строк 60 місяців, шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] відкритий в ПАТ «Альфа-Банк». Також сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 28% річних та графік платежів (а.с. 30). Крім того, 16.07.2020 [PERSON] підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 33). Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК\~України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту оферти на\~укладання угоди\~про надання\~кредиту вбачається, що у ній визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення вказаного договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним даного договору. Таким чином, посилання представника відповідача на відсутність договору є необґрунтованими. Наданий позивачем до кредитного договору паспорт споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаного кредитного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Відтак,\~зміст укладеного\~сторонами договору\~та умови\~кредитування відображенів оферті на укладання угоди про надання кредиту № 501256196, яку підписав [PERSON] 16.07.2020. На виконання умов вказаного кредитного договору на рахунок позичальника [PERSON] 16.07.2020 було перераховано обумовлену суму кредитних коштів (а.с. 29). Із виписки по рахунку за кредитною карткою вбачається, що відповідач починаючи з 16.07.2020 користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість (а.с.\~14-27). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 15.08.2023 складає 359279,31 грн. Вказаний розмір заборгованості складається з наступного: заборгованість за кредитом 253186,25 грн; заборгованість по відсоткам 106093,06 грн (а.с. 28). Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він узгоджується з умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості. З метою досудового врегулювання спору, позивачем, 30.01.2024 на адресу відповідача була надіслана досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань та погашення заборгованості (а.с. 8-10, 51-52). Стороною відповідача не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків при врученні відповідного листа. Також щодо доводів представника відповідача про те, що [PERSON] не отримував вимогу банку про усунення порушень суд зазначає, що у постанові від 27 березня 2019 року у справі №\~521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 4311,35\~грн.

Outcome: approved