Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 18.10.2002. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони сімейне життя не ведуть з 2022 року, шлюбні відносини не підтримують, між позивачем та відповідачем зникли взаєморозуміння та взаємоповага, кожен живе своїм окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Зберегти сім`ю стало неможливо і тому їхній шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна та виховання дитини в сторін на теперішній час немає. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 18.10.2002 виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис № 8, між нею і відповідачем. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, надали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог,просять їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, надали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.10.2002, який було зареєстровано виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис № 8, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2024, виданого повторно. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу майна та виховання дитини сторони на теперішній час немає. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно з ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1,2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 складає 3 028,00 грн. Судовий збір за подання даного позову до суду становить 1211,20 грн. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн.. Крім того, відповідача [PERSON] звільнено від сплати судових витрат, на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, а тому судові витрати на користь позивача підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved