Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

05.11.2024 року позивач ПрАТ «СК «УСГ» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.11.2023 року о 11 год. 30 хв. у м. Дніпрі по вул. Коробкова, 1 а, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Натурпродукт - Вега». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та TOB «Натурпродукт - Вега» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0197-00465 від 18.05.2023 року, згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 205/12659/23 відповідача було визнано винною, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальні ст. 124 КУпАП у зв`язку з малозначністю діяння, обмежившись на її адресу усним зауваженням. Страхувальник звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість): рахунку-фактури № АДС-015857 від 24.11.2023 року; страхового акту № ДККА-85064 від 08.12.2023 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 08.12.2023 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 39 891 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 99787 від 11.12.2023 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власників наземного транспортного засобу «Citroen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «OPAHTA» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 217479925. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою № 49937 від 13.12.2023 року на виплату (страхового) відшкодування за полісом №217479925 за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 24345 грн. 81 коп., згідно платіжного доручення № 64268_00000cc44e2f-7828-4b81-a063-0446420ad3c3 від 18.12.2023 року (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіль потерпілого), яка не покриває, суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0197-00465. За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток повинен відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0197-00465 та сумою страхового відшкодування виплаченою за полісом №217479925, а саме: 39 891 грн. 60 коп. - 24 345 грн. 81 коп. = 15 545 грн. 79 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15545,79 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2024 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. Представник позивача Сечко С.В., який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, якою просив розглянути дану справу без його участі, за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що\~14.11.2023 року о 11 год. 30 хв. у м. Дніпрі по вул. Коробкова, 1 а, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Натурпродукт - Вега». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 13.12.2023 року №205/12659/23, вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП повністю підтверджена дослідженими письмовими доказами та останню звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з малозначністю діяння, обмежившись на її адресу усним зауваженням. Справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито, у зв`язку з малозначністю діяння. У відповідності з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди за\~ст.124 КУпАП\~є встановленою та не підлягає доведенню. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Skoda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Натурпродукт - Вега», та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Skoda»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «УСГ» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00465 від 18.05.2023 року. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 14.11.2023 р. до ПрАТ «СК «УСГ» звернувся власник транспортного засобу марки «Skoda», державний реєстраційний номер [NUMBER] , - ТОВ «Натурпродукт - Вега» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 08.12.2023 р. ПрАТ «СК «УСГ» затверджено страховий акт № ДККА-85064 від 08.12.2023 р. про виплату ТОВ «Натурпродукт - Вега» страхового відшкодування у сумі 39891,60 грн. Як встановлено судом, ПрАТ «СК «УСГ» на підставі страхового акта № ДККА-85064 від 08.12.2023 р. було сплачено ТОВ «Натурпродукт - Вега» страхове відшкодування у сумі 39891,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 99787 від 11.12.2023 р. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу марки «Citroen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до поліса 217479925, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ. Разом з\~тим,\~внаслідок звернення\~ПрАТ «СК\~«УСГ» до\~ПАТ «НАСК\~«Оранта» \~з метою\~отримання страхового\~відшкодування у\~розмірі 39891,60\~грн.,\~ПАТ «НАСК\~«Оранта» відшкодувало\~ПрАТ «СК\~«УСГ» лише\~24345,81\~грн.,згідно платіжного доручення № 64268_00000cc44e2f-7828-4b81-a063-0446420ad3c3 від 18.12.2023 року. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди у сумі 39891,60 грн. та страховою виплатою ПАТ «НАСК «Оранта» у розмірі 24345,81 грн. складає 15545,79 грн., яка підлягає стягненню з винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особи, а саме з відповідача. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому страховик відповідача здійснив страхову виплату недостатню для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 15545,79 грн. (39891,60 грн.-24345,81 грн.). Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved