Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,25 га, що розташована в межах с.Галаганівка Снігурівської міської ради (територія колишньої Нововасилівської сільської ради Снігурівського району) Баштанського району Миколаївської області, яка на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 11-МК №042663 від 01.02.1996, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9, яка належала померлій [INFO] [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,25 га, що розташована в межах с.Галаганівка Снігурівської міської ради (територія колишньої Нововасилівської сільської ради Снігурівського район) Баштанського району Миколаївської області. Однак, правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім`я « [PERSON] », тоді як у інших офіційних документах, після зміни прізвища, вона « [PERSON] », у зв`язку з чим приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Лєбєдєвою І.М., їй відмовлено в оформленні спадкових прав. Враховуючи наведене, а також на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті сестри, просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського\~районного суду\~Миколаївської області\~своєю ухвалою\~від 26\~вересня 2024\~року позовну\~заяву прийняла\~до розгляду,\~відкрила провадження\~у справі\~та постановила розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Позиції учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовільнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином і своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечень не має. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4\~ст.200 ЦПК України\~суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу в підготовчому судовому засіданні. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2016 року, виданого Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у миколаївській області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №299 /а.с.5/. За даними державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №042663, виданого Нововасилівською сільською радою народних депутатів 01.02.1996, на підставі рішення Нововасилівської сільської ради народних депутатів №3 від 20.10.1995, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Нововасилівської сільської ради в межах с.Галаганівка, для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9 /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 1958 року Снігурівським райбюром ЗАГСу, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №203 /а.с.9/. Згідно повторного свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 25 січня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] та [PERSON] 17 вересня 1994 року уклали шлюб, про що 17 вересня 1994 року зроблено відповідний актовий запис №6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] /а.с.10/. 24 травня 2002 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області /а.с.14/. За даними листа Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області №4834-310/4834.1-24 від 24.09.2024, [PERSON] дійсно отримувала паспорт громадянина України [NUMBER] від 24.05.2002, виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, у зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі паспорта громадянина СРСР та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] /а.с.12/. 10 червня 2010 року [PERSON] склала заповіт за яким заповіла на випадок її смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, в тому числі і земельні ділянки, і взагалі все те на що вона буде мати право і що буде належати їй на день її смерті сестрі [PERSON] . Заповіт посвідчено 10.06.2010 приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульгою Т.В. /а.с.7/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 1960 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №212 /а.с.9/. 05 травня 1981 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 05 травня 1981 року Відділом ЗАГСу [INFO] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис №63. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] /а.с.11/. Згідно звіту про експертну грошову оцінку оціночну (ринкову вартість) земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , від 05 вересня 2024 року, її вартість складає 87\~500 грн /а.с.13/. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу №37/2016. Згідно вказаної спадкової справи, [PERSON] є спадкоємицею за заповітом. Інші спадкоємці відсутні /а.с.28-86/. Норми права, що застосовуються судом Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За приписами ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 17 травня 2024 року приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Лєбєдєва І.М. своїм листом роз`яснила [PERSON] що у зв`язку з тим, що документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку мають розбіжності у прізвищі померлої, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом /а.с.4/. За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст.392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, фактична належність спадкодавцю спірного майна підтверджується\~всіма вище дослідженими судом доказами у своїй сукупності. Дані особи, на ім`я якої посвідчено право приватної власності на земельну ділянку за державним актом на право приватної власності на землю від 01.02.1996 та померлої [PERSON] різняться в частині даних прізвища, а саме « [PERSON] » - згідно свідоцтва про народження, « [PERSON] » - згідно свідоцтва про шлюб, та паспорту громадянина України, виданого після зміни прізвища, інші дані співпадають. Зазначену невідповідність у написанні в державному акті на право приватної власності на землю прізвища спадкодавиці суд рахує допустимою, оскільки наведені прізвища різняться на законних підставах, у зв`язку зі зміню прізвища спадкодавиці, належність земельної ділянки саме сестрі позивачки об`єктивно підтверджена вище вказаними доказами. Так, позивач довела наявність спадкового майна, підстави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. Щодо розподілу судових витрат Згідно п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На прохання позивача, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved