Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

18 вересня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за Договором №29.10.2023-010000684 від 29.10.2023 у розмірі 7\~840 грн. 00 \~ \~ \~ \~ коп., з яких: 4\~000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3\~840 грн. заборгованість по процентах. В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилався на укладення 29.10.2023 між ним та відповідачем електронного кредитного Договору №29.10.2023-010000684, невиконання останнім умов вказаного договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Відзив на позовну заяву не поданий. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду сторони, не з`явилися. Представник позивача розгляд справи просив здійснювати за його відсутності та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у позові. Відповідач причину неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, не подання відзиву на позовну заяву, відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини: 15.10.2023 мім позивачем та відповідачем укладений кредитний Договір №15.10.2023-100000861, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4\~000 грн. на строк 42 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,1 % за день, сплатою відсотків по ст.625 ЦК України у розмірі 766,5 % річних, без можливості продовження строку на який видано кредит. 29.10.2023\~між позивачем\~та відповідачем\~укладений кредитний\~договір № №29.10.2023-010000684, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4\~000 грн. на строк 42 дні із зобов`язанням сплачувати відсотки у первинний період який складає перші 14 днів у розмірі 2 % за 1 день, у черговий період який складає кожні наступні 14 днів після первинного періоду у розмірі 2,5 % за день, по ст.625 ЦПК України у розмірі 912,5 % річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача становить 7 840 грн. 00 коп., з яких: 4 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3 840 грн. заборгованість по процентах. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої ст.1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень ч.1 ст.526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.610 ЦК України що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Зібрані докази вказують на те, що сторони 29.10.2023 уклали кредитний договір №29.10.2023-010000684 в електронній формі, на виконання якого ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на картковий рахунок відповідач кредитні кошти у розмірі 4 000 грн., а останній зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування відповідач не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість 7 840 грн. 00 коп., з яких: 4 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3 840 грн. заборгованість по процентах. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 7\~840 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2\~422, 40 грн. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Outcome: approved