Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про: 1) визнання [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) зобов`язати Ужгородський міськрайонний РАЦС Закарпатської області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з січня 2010 року [PERSON] перебувала у відносинах з [PERSON] , проте шлюб не був зареєстрований у органах реєстрації актів цивільного стану. У [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження всіх трьох дітей, запис про батька був зроблений зі слів [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки шлюб з відповідачем не був офіційно зареєстрований та заяву [PERSON] про запис його батьком дітей до органів реєстрації актів цивільного стану не подавав. Відомості про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводилося за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за вказівкою матері дітей. Проте відповідач ставиться до всіх трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як до синів, вони спілкуються, проводять час разом, [PERSON] купував речі дітям. Між дітьми та відповідачем склалися відносини які характерні для відносин батька та синів. Діти називають [PERSON] батьком, а він піклувався по батьківськи про синів. З 2018 року [PERSON] та [PERSON] не проживають разом. Діти залишилися проживати разом з позивачкою. Відповідач час від часу навідує синів, проте пререстав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Таким чином,\~ [PERSON] \~прагне встановити\~батьківство [PERSON] \~щодо її\~синів,\~а тому,\~звернулася з\~позовом про\~визнання батьківства [PERSON] та внесення змін до актового запису про народження дітей. Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р. В. від 12 серпня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства передано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за підсудністю. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 10 жовтня 2024 року, витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії актових записів про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис за №94 виконавчого комітету Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області України, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 20 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного станку по Ужгородському районі Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, серія [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №32 виконкому Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 07 травня 2013 року виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, серія [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №37 виконкому Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 15 квітня 2015 року виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, серія [NUMBER] . 13 листопада 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано запитувану судом інформацію. Представник позивачки [PERSON] адвокат Марцінкевич М. Д. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, оскільки відповідач не в повній мірі допомагає дітям. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що він дійсно є батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак заяви про визнання свого батьківства відповідач не писав, адже не має сумнівів у цьому, а тому вважає за недоцільне призначати судову генетичну експертизу. [PERSON] спілкується з усіма трьома дітьми за допомогою мобільного зв`язку, месенджерів. Надає кошти на утримання дітей шляхом переказу на особисту картку позивачки, придбав хлопцям три мобільних телефони. Однак через запальний характери позивачки, сторони час від часу конфліктують, саме чергова їх сварка стала причиною того, що сина [PERSON] записала по батькові « [PERSON] ». Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник третьої особи Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Відтак, заслухавши пояснення представника позивача та самого відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданим ГУДМС України в Закарпатській області. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 1999 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] у м. Тернополі та з 05 березня 2010 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №94, складеним Виконавчим комітетом Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 04 листопада 2010 року про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Матір дитини [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері від 04 листопада 2010 року №41/04-05. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №32, складеним Виконавчим комітетом Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 07 травня 2013 року про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Матір дитини [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері від 07 травня 2013 року №25/04-05. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №37, складеним Виконавчим комітетом Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 15 квітня 2015 року про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Матір дитини [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері від 15 квітня 2015 року №24/04-05. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, врахувавши визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов до висновку, що до виниклих спірних правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Як вказано в статті 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122\~та 125\~цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно приписів статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135\~цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 135 СК України\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які описано судом вище, дані про батька дітей вказані на підставі заяви матері, відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Отож, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Такі висновки сформульовані Верховним Судом в постановах від 31 січня 2024 року в справі №752/13549/22 (провадження №61-10510св23), від\~13 вересня 2023 року в справі №552/4291/22 (провадження №61-6451св23). Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява №3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із пунктом 18 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 (далі - Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та на час здійснення\~\~актових записів про народження дітей, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем на громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 СК України\~(додаток 4). Графи актового запису про народження «Дата народження», «Місце народження» в розділі «Відомості про батька» у цьому випадку не заповнюються. Презумпція батьківства - це загальне правило, що відображає безумовне визначення походження дитини від свого батька. Традиційною та загальновживаною є презумпція батьківства чоловіка матері дитини, тобто\~в разі народження дитини у шлюбі до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним її матір`ю і батьком визначається подружжя. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Марцінкевич М. Д. позовні вимоги підтримав, пояснював, що його довірителька беззаперечно стверджує, що саме відповідач є батьком її синів, однак через те, що він не в повній мірі про них турбується матеріально, між сторонами виникають конфлікти, а тому є необхідність увстановленні батьківства [PERSON] за рішенням суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вказавши, що він є біологічним батьком дітей та сумнівів щодо свого батьківства не має, а відтак не клопоче про призначення судом генетичної експертизи. З позивачкою у шлюбі він не перебував, але вони прживали разом та вели господарство, однак спільне життя з [PERSON] не склалося. Відповідач продовжує спілкуватися з синами, по мірі можливості забезпечує їх матеріально, та хоче щоб відомості про нього як батька внесли у свідоцтва про народження дітей. Отож, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Крім того, суд звертає увагу на право дитини знати свого батька […], а також бере за основу римську максиму lurasanguinis nulloiure civilidirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості (постанова Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №336/1357/16-ц, провадження №61-1452св20). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~не містить норми, котра б прямо передбачала право на батьківство. Водночас у багатьох рішеннях за статтею 8 розглядається дотична до нього проблематика, а саме: пропорційність інтересів батька та матері при вирішенні питання про народження дитини. ЄСПЛ у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява №62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року)\~\~звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції - це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей\~(див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, №53176/99) та справу\~«С.Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), №57813/00). Окрім того, повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків (див., наприклад, справу «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), №25057/11). За статтею 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.\~\~У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У такій чутливій категорії справ суди повинні враховувати, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз зазначених вище норм міжнародного та національного права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків. Таким чином, враховуючи право дитини знати батька, встановлений зв`язок між відповідачем та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який визнається, у цій справі підлягає визнанню батьківство [PERSON] , [INFO] , батьком дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отож, вимога позовної заяви про внесення змін до актового запису про народження дитини є такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, норми чинного законодавства, інтереси дітей та інтереси батька до своїх дітей, збереження зв`язків дітей із батьком, якнайкращі їх інтереси дітей для забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей підлягає задоволенню. Слід визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис № 94 від 04 листопада 2010 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; в актовий запис № 32 від 07 травня 2013 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; в актовий запис № 37 від 15 квітня 2015 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; у графі «Дитина. По батькові» змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: partial