Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначено, що 18.02.2011 року між сторонами було укладено шлюб, від якого народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу сімейне життя з відповідачем погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та спільне проживання, як сім`ї, припинено. Сім`я припинила своє існування. Тому, посилаючись на викладене, неможливість зберегти шлюб, позивачка просила про його розірвання. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2011 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , місце реєстрації: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 49). Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , місце державної реєстрації: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 2269); син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 457). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, відсутність заперечень проти цього від відповідача, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила про відновлення її дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, а відтак, після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище, яке набуте в шлюбі.

Outcome: approved