Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] у віці 76 років у с. Дзензелівка Уманський району Черкаської області померла [PERSON] , про що 11.04.2024 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №94, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2024 року, виданим Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Довідка Маньківської селищної ради с. Дзензелівка Уманського району Черкаської області від 24.10.2024 року №320 вказує, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , за заповітом є [PERSON] , заповіт від 01.11.2023 року зареєстровано №52. В даний час позивач здійснює прийняття спадщини в нотаріальній конторі, однак при цьому виявилось, що встановлений шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини ним пропущено. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, який пропущено з поважних причин. Раніше у встановлений шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини об`єктивно у нього не було можливості, тому, що він захворів, що підтверджується довідкою №18 від 18.10.2024 року КНП «Буцький селищний центр надання первинної медико - санітарної допомоги», що унеможливило подачу заяви. Таким чином шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини сплив, і виявилось, що оформити спадщину позивач не може в зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач звернувся із письмовою заявою до нотаріуса для оформлення спадщини. На заяву отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2024 року №811/02-31 у зв`язку з не поданням заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що і змусило його звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Представник відповідача Маньківської селищної ради, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив обставини та відповідні правовідносини. [INFO] у віці 76 років у с. Дзензелівка Уманський району Черкаської області померла [PERSON] , про що 11.04.2024 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №94, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2024 року, виданим Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с.5). Довідка Маньківської селищної ради с. Дзензелівка Уманського району Черкаської області від 24.10.2024 року №320 вказує, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , за заповітом є [PERSON] , заповіт від 01.11.2023 року зареєстровано №52. (а.с.6,7). Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в даний час він здійснює прийняття спадщини в нотаріальній конторі, однак при цьому виявилось, що встановлений шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини ним пропущено. Раніше у встановлений шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини об`єктивно у нього не було можливості, тому, що він захворів, що підтверджується довідкою №18 від 18.10.2024 року КНП «Буцький селищний центр надання первинної медико - санітарної допомоги», що унеможливило подачу заяви. (а.с.9). Таким чином шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини сплив, і виявилось, що оформити спадщину позивач не може в зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач звернувся із письмовою заявою до нотаріуса для оформлення спадщини. На заяву отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2024 року №811/02-31 у зв`язку з не поданням заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. (а.с.10). Суд вирішуючи даний спір керується наступним. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-85цс12). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку. Суд погоджується з тим, що позивач пропустив термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Також суд вважає що має місце поважність причин пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується належними та допустимими доказами, які судом оцінено відповідно до положень статті 89 ЦПК України. Отже, встановленні обставин у відповідний період є саме тією непереборними обставинами, що виникли незалежно від його волі, пов`язані з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Суд у даному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому за своїм внутрішнім переконанням визнає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved