Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Галкіну\~Я.\~Г. звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] в с.\~Веселий Хутір Золотоніського району Черкаської області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Кравець\~О.\~О., однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку пропуском ним строків, установлених ст.\~1270 ЦК України, для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. Позивач зазначив, що не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент його смерті та дійсно, у встановлений законом строк він не звертався до нотаріуса, оскільки хворів, що підтверджується численними довідками та виписками з лікарні. Крім того, позивач не є юридично грамотним та не знав про строки подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим, позивач звертається до суду з метою захисту своїх спадкових прав та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 23\~лютого 2024\~року позов залишався без руху з наданням строку для усунення його недоліків. Ухвалою судді від 06 травня 2024 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник позивача адвокат Галкіна\~Я.\~Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила їх задовольнити. У підготовчому засіданні на питання суду зазначила про відсутність клопотання про витребування спадкової справи та відсутність необхідності такого витребування, у судовому засіданні на питання суду в порядку доповнення судового розгляду також вважала, що витребувати спадкову справу немає потреби. Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву не подавав. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов такого. Судом установлено, що [INFO] в с.\~Веселий Хутір Золотоніського району Черкаської області помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть, надане у звіреній представником позивача копії (а.с. 19). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець\~О.\~О. №\~17002-31 від 30\~серпня 2023\~року позивачеві як спадкоємцю за законом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] з причин відсутності доказів спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропуском спадкоємцем строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та роз`яснено можливість звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с. 14-15). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269\~ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією зазначеної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Згідно з\~ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~42\~ЦПК України\~у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України). Згідно з ч. 1ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Так, відповідно до абз.\~1, 3, 6 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30\~травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)\~складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд звертає увагу на те, що позивачем при зверненні з цим позовом до суду відповідачем указано територіальну громаду, представлену належною юридичною особою, відповідною міською радою. Одночасно з цим, позивачем не було надано суду достатніх доказів, що підтверджують всі істотні обставини справи, зокрема не надано доказів наявності або відсутності інших спадкоємців після [PERSON] , померлого [INFO] , зокрема не подано копії спадкової справи стосовно спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , довідки з місця проживання про осіб, які були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на момент смерті тощо, що позбавляє суд можливості визначити коло спадкоємців після його смерті, а відповідно і визначити склад учасників цієї справи. Водночас суд зауважує, що будь-яких клопотань про витребування доказів у порядку та на підставах, визначених ст.ст. 83, 84 ЦПК України, ані позивачем, ані його представником адвокатом Галкіною\~Я.\~Г., подано не було, а відповідно до ч. 2 ст.\~13\~ЦПК України збирання доказів не є обов`язком суду. При цьому суд звертає увагу на наявність у позивача під час розгляду цієї справи представника адвоката Галкіної\~Я.\~Г., яку суд неодноразово запитував про наявність у сторони позивача клопотання про витребування спадкової справи та про необхідність такого витребування, як у підготовчому засіданні 27\~липня 2024\~року (звукозапис з 04\~хв. 51 сек. до 06\~хв. 02\~сек.), так і у судовому засіданні 09\~грудня 2024\~року (в порядку доповнення судового розгляду), з роз`ясненням наслідків неподання доказів, які підтверджують всі істотні обставини справи. Так, представник позивача неодноразово наполягала на тому, що немає необхідності витребувати копію спадкової справи або будь-які інші письмові докази, та зазначила, що їй відомо про те, що неподання доказів може стати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Ураховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити через недоведеність обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed