Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

06.03.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. У обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що 07.06.2017 р. рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 17.10.2008 р. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу донька залишилась проживати з батьком, який повністю здійснює самостійне виховання та утримання дитини, забезпечує її якісним та повноцінним харчуванням, забезпечує необхідним одягом, ліками, вітамінами, які необхідні дитині для підтримання її імунітету, забезпечує проходження дитиною певних медичних процедур, здійснює витрати на навчальний процес, розвиток її здібностей, розваги та тому подібне. Відповідач з моменту розірвання шлюбу участі в житті доньки не приймає, зовсім не підтримує з нею спілкування, не цікавиться її життям. Ба-більш, згодом переїхала на постійне проживання до Москви, російської федерації, де і проживає до цього часу. З початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, відповідач жодного разу не потурбувалася про життя своєї дитини, не намагалась вжити заходів щодо вивезення дитини в безпечне місце, жодним чином не виказала підтримки, не висловила свої протести проти війни в Україні. Таку поведінку відповідача можна розцінити не тільки як байдужість до своєї дитини, а й як підтримку позиції держави, де вона мешкає. Наразі дитина втратила психоемоційний зв`язок з матір`ю. Крім того, відповідач не бере участь у витратах на дитину, що підтверджується наявністю заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 57421508. Таким чином, позивач вважає, що мати самоусунулась від материнського обов`язку щодо виховання та утримання дитини, а тому вона має бути усунена і від материнських ( батьківських) прав, у зв`язку із чим позивачі звернулися до суду із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки. Ухвалою суду від 25.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Крім того, даною ухвалою було зобов`язано Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради надати письмовий висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дитини: [PERSON] , [INFO] . 12.08.2024 року до суду надійшов висновок Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дитини: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.08.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Крім того, даною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Караканової Т.В. про допит позивача [PERSON] в якості свідка. Враховуючи думку представника позивачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Гусакова О.Б. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, просили розглядати справу без їх участі. Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] пояснила, що в дитинстві часто залишалася сама, бо мама зловживала алкогольними напоями. Після розірвання шлюбу між батьками вона залишилася проживати із батьком, з матір`ю після того не бачилася. Чи вітала мати із днями народженнями, вона вже не пам`ятає. Весь час про неї піклується батько, забезпечує її матеріально, мати матеріальної допомоги на її утримання не надавала. Зі слів бабусі [PERSON] знає, що мати проживає у м. Москва. На даний час вона зареєстрована як ВПО у м. Дніпро, але проживає у м. Хмельницькому, так як там навчається. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, допитавши позивача [PERSON] в якості свідка, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.18), яка на час ухвалення рішення досягла повноліття, однак на момент звернення позивачів до суду (04.01.2024 року) була неповнолітньою. Верховний Суд у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 зробив висновок, що досягнення дитиною повноліття під час розгляду судом справи про позбавлення батьківських прав не може бути самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Незважаючи на досягнення дитиною повноліття, суд має встановити обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених ст. 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалити відповідне судове рішення. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.06.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). 17.10.2018 року державним виконавцем Кадіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Безволенко А.С. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі судового наказу №428/5341/18, виданого 16.05.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.05.2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.6-7). Відповідно до розрахунку заборгованості від 17.01.2024 року за вих. №616/23.1-31, складеного в.о. начальника Алчевського відділу державної виконавчої служби в Алчевському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романом Колганом, станом на 31.12.2023 року розмір заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] складає 276925,50 грн. (а.с.69-71). Згідно із характеристикою №60-ВС, складеної класним керівником ліцею «Колегіум» Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області [PERSON] , під час навчання [PERSON] у школі, батько [PERSON] проживав разом із дитиною в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] . У [PERSON] була окрема кімната, наявні необхідні меблі, місце для навчальної діяльності. За час навчання [PERSON] в ліцеї «Колегіум», батько зарекомендував себе як неконфліктний, комунікабельний, завжди готовий допомогти, відкритий у спілкуванні із вчителями та адміністрацією школи. Відносно своєї доньки [PERSON] дбайливий батько. Під час її навчання у навчальному закладі завжди піклувався про її стан здоров`я, організовував її дозвілля, виховував повагу до оточуючих та самостійність. Під час навчання [PERSON] у школі до школи за дитиною, на батьківські збори, спілкуватись із вчителями приходив тільки батько. Він же сплачував за харчування [PERSON] , вносив благодійні внески. Мати [PERSON] , [PERSON] , не брала участі у вихованні та навчанні дитини, жодного разу не була присутня на батьківських зборах, з класним керівником не контактувала (а.с.58-59). Відповідно до довідки від 12.01.2024 року, виданої деканом Хмельницького національного університету Олександренком В., [PERSON] є студенткою денної форми навчання першого курсу факультету інженерії, транспорту та архітектури Хмельницького національного університету. Термін навчання: 01.09.2023-30.06.2027 роки (а.с.62). Як вбачається із службової характеристики поліцейського взводу №1 (швидкого реагування) роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Луганській області від 12.01.2024 року, старший сержант поліції [PERSON] за період служби на займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку як кваліфікований, професійно-грамотний працівник. До виконання службових обов`язків ставиться чесно і сумлінно. Функціональні обов`язки виконує якісно і у встановлені терміни, усі доручення виконує сумлінно. Порушень службової дисципліни та законності не допускає. За характером енергійний, рішучий, принциповий. Відзначається почуттям відповідальності за доручену справу, високою працездатністю, цілеспрямованістю (а.с.63). Відповідно до висновку Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.08.2024 року за №5/6-119 про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що до управління - служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради будь-яких документів, що підтверджують невиконання батьківських обов`язків матір`ю дитини - [PERSON] не надходило, та [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, адміністрація вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.89-90). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст.9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки остання не піклувалася про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved