Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2024 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. [PERSON] є лейтенантом запасу, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми двома дітьми від попереднього шлюбу. Він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить на праві власності його колишній дружині [PERSON] . Зазначена квартира знаходиться на п`ятому поверсі у будинку без ліфту та для нього є не доступною, оскільки у нього ампутована нижня кінцівка. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Він є учасником бойових дій, на даний момент проходить реабілітацію в Ірпінському військовому госпіталі після поранення 16 листопада 2023 року під час виконання бойового завдання в Луганській області. Після виписки з госпіталю та звільнення з військової служби за станом здоров`я він буде потребувати поліпшення житлових умов, возз`єднання з новою сім`єю за однією адресою для проживання. У зв`язку з цим, 16 квітня 2024 року він подав до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації заяву для взяття на квартирний облік за його зареєстрованим місцем проживання. 17 травня 2024 року ним отримана відмова у взятті на квартирний облік від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації у зв`язку з тим, що він займає трикімнатну квартиру жилою площею 41,8 кв.м., де на кожного зареєстрованого припадає 10,45 кв.м., а тому вони забезпечені жилою площею згідно норми. Разом з тим, комісією з житлових питань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації не враховано, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності його колишній дружині на підставі договору купівлі-продажу, а не свідоцтва про право власності на житло за його приватизацією та в ній зареєстровані не члени однієї сім`ї, а чотири самостійні повнолітні особи. Таким чином, він та члені його сім`ї мають право на першочергове одержання житла. Крім того, його дружина [PERSON] як військовослужбовець, яка проходила військову службу на території, що визнана тимчасово окупованою та продовжувача службу у військових формуваннях України, а також члени її сім`ї, які проживають разом з нею, отримали статус внутрішньо переміщених осіб і мають у приватній власності жилі приміщення, розташовані на тимчасово окупованій території, право власності на яке набуто відповідно до законів України, та прибула на іншу територію України, має забезпечуватись жилими приміщеннями. Крім того, громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті відповідача не здійснювалася перевірка житлових умов та про результати перевірки не складений акт. Тому, подана ним заява розглядалась на засіданні комісії без матеріалів перевірки житлових умов. Також, ні його, ні його дружину на засідання комісії не запрошували. Вважає, що відповідачем своїми протиправними діями порушено його законні права та інтереси. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову у взятті його та членів його сім`ї як внутрішньо переміщених осіб на квартирний облік Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 травня 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що адміністрація просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позивач посилається на п.п. 8 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, проте позивач не має статусу внутрішньо переміщеної особи та відповідно відсутні підстави зарахування на квартирний облік на підставі цього пункту. 16 квітня 2024 року позивач подав заяву до адміністрації про зарахування на квартирний облік по категорії обліку «УБД». За даними Реєстру територіальної громади міста Києва позивач має реєстрацію місця проживання в квартирі [ADDRESS] , де зареєстровано 4 особи. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] є трикімнатною жилою площею 41.8 кв.м. та належить на праві власності [PERSON] . Підпунктом 1 п. 13 вказаних Правил визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами. Пунктами 2, 3 постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів і президії Київської міської ради профспілок від 30 квітня 1991 року № 234 «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому міськради і президії Київської міської ради профспілок від 15 липня 1985 року № 582 «Про порядок застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» встановлено, що тими, хто потребує поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, які мають житлову площу до 7,5 кв.м. включно на кожного члена родини та встановлено, що жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі, але не більше однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. Виходячи з даних статистичної звітності, визначено рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею 9,0 кв.м. на одну особу. 11 травня 2024 року позивач подав до відповідача заяву про включення в облікову справу дружину [PERSON] та двох її дітей, які в м. Києві не зареєстровані та мають статус внутрішньо переміщеної особи. Вбачається, що позивач зареєстрований в трикімнатній квартирі жилою площею 41,8 кв.м., де на кожного зареєстрованого припадає 10,45 кв.м., тому підстави для взяття його на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, відсутні. Обстеження житлових умов в даному випадку громадською комісією не проводилось, оскільки зі слів заявника він не може проживати разом з колишньою дружиною та йому тяжко підніматись на верхній поверх. Для чергового роз`яснення підстав зарахування на квартирний облік позивача було запрошено на засідання громадської комісії з житлових питань при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації листом від 09 травня 2024 року. Проте, позивач на засідання комісії не з`явився. З огляду на наведене, рішенням громадської комісії з житлових питань при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації рекомендовано відмовити [PERSON] у взятті на квартирний облік. Листом від 17 травня 2024 року відповідачем повідомлено позивача про відмову у взятті на квартирний облік. Таким чином, відповідач діяв правомірно та в межах своїх повноважень. Також, заперечує проти поновлення строку щодо оскарження відмови у взятті на квартирний облік, оскільки адміністративний акт, виданий 16 травня 2024 року, набрав чинності у визначений законом строк. Відповідач був проінформований про те, що він має прав на оскарження у встановленому Законом України «Про адміністративну процедуру» порядку протягом тридцяти календарних днів з дня доведення рішення до відома. З відповіді на відзив позивача вбачається, що він підтримує викладене у позові та просить його задовольнити. Зазначено, що доводи відповідача стосовно реєстрації позивача у трикімнатній квартирі жилою площею 41,8 кв.м., де всі мешканці цієї квартири забезпечені жилою площею згідно норми їдуть у розріз з приписами ст. 47 ЖК України. стороною відповідача не враховано, що позивачу у такому випадку доведень жити в одній кімнаті або з колишньою дружиною або з одним із повнолітніх синів. Крім того, його дружина [PERSON] як військовослужбовець, яка проходила військову службу на території, що визнана тимчасово окупованою та продовжувала службу у військових формуваннях України, а також члени її сім`ї, які проживають разом з нею, отримали статус внутрішньо переміщених осіб і мають у приватній власності жилі приміщення, розташовані на тимчасово окупованій території, має забезпечуватись жилими приміщеннями. Таким чином, він та члени його сім`ї мають право, перебуваючи на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я разом із членами своєї сім`ї мають право на першочергове одержання житла. Він є учасником бойових дій, наразі проходить реабілітацію в Ірпінському військовому госпіталі після поранення, яка ще триватиме приблизно два-три місяці. А тому, він не має можливості вільно розпоряджатися своїм часом. Проте, ним зазначений його контактний номер телефону та про час здійснення обстеження житлових умов і засідання комісії завжди можна заздалегідь домовитись в телефонному режимі. Перебування на реабілітації та тимчасове не проживання за адресою реєстрації місця проживання, що стало причиною не отримання ним письмової кореспонденції, є поважною причиною для пропуску строку на оскарження рішення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 травня 2024 року про відмову у взятті на квартирний облік. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, на даний момент проходить реабілітацію в Ірпінському військовому госпіталі після поранення, отриманого під час виконання бойового завдання в Луганській області, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] про обставини травми від 02 вересня 2023 року. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 16 квітня 2024 року. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 110849597 від 17 квітня 2024 року у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності колишній дружині позивача - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 2017 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 квітня 2024 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 14 лютого 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14 лютого 2024 року. У [PERSON] є двоє дітей від іншого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є лейтенантом запасу, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми двома дітьми. Зазначене підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеною особи від 08 липня 2022 року. З позову вбачається, що після виписки з госпіталю та звільнення з військової служби за станом здоров`я позивач буде потребувати поліпшення житлових умов, возз`єднання з новою сім`єю за однією адресою для проживання. Проживати за місцем своєї реєстрації ( [ADDRESS] ) зі своєї новою сім`єю він не може, оскільки там проживає його колишня дружина з його дітьми. Крім того, зазначена квартира знаходиться на п`ятому поверсі у будинку без ліфту та для нього є не доступною, оскільки у нього ампутована нижня кінцівка. 16 квітня 2024 року позивач подав до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації заяву для взяття на квартирний облік за його зареєстрованим місцем проживання. 17 травня 2024 року позивачем отримана відмова у взятті на квартирний облік від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації у зв`язку з тим, що останній займає трикімнатну квартиру жилою площею 41,8 кв.м., де на кожного зареєстрованого припадає 10,45 кв.м., а тому вони забезпечені жилою площею згідно норми. З позову вбачається, що позивач та члені його сім`ї мають право на першочергове одержання житла. Крім того, дружина позивача [PERSON] як військовослужбовець, яка проходила військову службу на території, що визнана тимчасово окупованою та продовжувача службу у військових формуваннях України, а також члени її сім`ї, які проживають разом з нею, отримали статус внутрішньо переміщених осіб і мають у приватній власності жилі приміщення, розташовані на тимчасово окупованій території, право власності на яке набуто відповідно до законів України, та прибула на іншу територію України, має забезпечуватись жилими приміщеннями. Вважає, відмову відповідача у взятті на квартирний облік неправомірною та такою, що не відповідає вимогам законодавства, у зв`язку з чим просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову у взятті його та членів його сім`ї як внутрішньо переміщених осіб на квартирний облік Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 травня 2024 року. Згідно зі ст. 31 Житлового кодексу УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування житлового приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило у вигляді окремої квартири на сім`ю. Статтею 39 Житлового кодексу УРСР передбачено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті, селищної, сільської ради народних депутатів за участі громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті. Відповідно до ст. 34 Житлового кодексу УРСР та п.п. 1 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради УРСР Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами. Пунктами 2, 3 постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів і президії Київської міської ради профспілок від 30 квітня 1991 року № 234 «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому міськради і президії Київської міської ради профспілок від 15 липня 1985 року № 582 «Про порядок застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» встановлено, що тими, хто потребує поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, які мають житлову площу до 7,5 кв.м. включно на кожного члена родини та встановлено, що жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі, але не більше однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. Виходячи з даних статистичної звітності, визначено рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею 9,0 кв.м. на одну особу. Вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира є трикімнатною жилою площею 41,8 кв.м., де на кожного зареєстрованого припадає 10,45 кв.м. 11 травня 2024 року позивач подав до відповідача заяву про включення в облікову справу дружину [PERSON] та двох її дітей, які в м. Києві не зареєстровані та мають статус внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до п. 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується на тимчасово окупованих територіях Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, Донецької та Луганської областей, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, розташованих на лінії розмежування, або житло яких зруйноване чи стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії, згідно з переліком адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. N 204. Разом з тим, позивач не є внутрішньо переміщеною особою. Стороною відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено про те, що обстеження житлових умов громадською комісією не проводилось, оскільки зі слів заявника він не може проживати разом з колишньою дружиною та йому тяжко підніматись на верхній поверх. Для чергового роз`яснення підстав зарахування на квартирний облік позивача було запрошено на засідання громадської комісії з житлових питань при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації листом від 09 травня 2024 року. Проте, позивач на засідання комісії не з`явився. Відповідач був проінформований про те, що він має право на оскарження у встановленому Законом України «Про адміністративну процедуру» порядку протягом тридцяти календарних днів з дня доведення рішення до відома. Стороною позивача у відповіді на відзив вказано на те, що перебування на реабілітації та тимчасове не проживання за адресою реєстрації місця проживання, що стало причиною не отримання ним письмової кореспонденції, є поважною причиною для пропуску строку на оскарження рішення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 травня 2024 року про відмову у взятті на квартирний облік. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Вбачається, що позивач зареєстрований в трикімнатній квартирі жилою площею 41,8 кв.м., де на кожного зареєстрованого припадає по 10,45 кв.м. У зв`язку з цим, відсутні підстави для взяття позивача на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Доказів на спростування тверджень представника відповідача позивачем суду не надано. З огляду на наведене, відсутні підстави для визнання протиправною відмову у взятті позивача та членів його сім`ї як внутрішньо переміщених осіб на квартирний облік, оформлену рішенням громадської комісії з житлових питань при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації від 17 травня 2024 року. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed