Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У березні 2024 із позовом до суду звернулася [PERSON] , яка просила визнати її, членом сім?ї померлого квартиронаймача, [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS] ; зобов?язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з [PERSON] договір найму на квартиру [ADDRESS] . Мотивувала заявлені вимоги тим, що у 2002 році батьку позивачки [PERSON] надано державну квартиру та видано ордер на заселення трикімнатної квартири по [ADDRESS] . Позивач входила до складу сім`ї квартиронаймача, та відповідно була зареєстрована за вищевказаною адресою. До складу сім`ї квартиронаймача також входили [PERSON] та [PERSON] . У 2017 році позивач змінила місце реєстрації, проте продовжувала проживати у вказаній квартирі. [PERSON] у липні 2023 році помер. Позивач звернулася до ВК ВМР із заявою про укладення із нею договору найму, проте отримала відмову мотивовану тим, що остання не зареєстрована за вказаною адресою та відсутня згода усіх членів сім`ї. Ухвалою суду від 08.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Позивач у червні 2024 надала заяву про уточнення позовних вимог у якій просила визнати її, членом сім?ї померлого квартиронаймача, [PERSON] , визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS] ; зобов?язати виконавчий комітет Вінницької міської ради прийняти рішення щодо надання дозволу ОСББ «Можайський», на укладення договору найму на квартиру [ADDRESS] , з членами сім`ї квартиронаймача: [PERSON] та [PERSON] . Сторона позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити позовні вимоги згідно уточненої позовної вимоги з мотивів зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради при вирішення спору покладався на думку суду. Представник ОСББ «Можайський» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є рідною матір`ю позивачки. У 2002 році [PERSON] їй та двом їх дітям - [PERSON] , [PERSON] , видано ордер на заселення у трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Довгий період вони усі разом проживали у вказаній квартирі. Пізніше вона переїхала проживати у іншу квартиру. Проте позивачка залишилася проживати у вказаній квартирі. В подальшому в зв`язку з сімейними обставинами [PERSON] . міняла місце реєстрації, але за певний час до смерті батька повернулась і проживає в квартирі з дітьми до тепер. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не турбується про житло, його утримання. Вона не знає чи сплачують комунальні послуги, що надаються для вказаної квартири. Суд дослідивши надані докази установив, [PERSON] народилася [INFO] , батьки - [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження а.с. 11). [PERSON] уклала шлюб 14.12.2001 року з [PERSON] та відповідно змінила прізвище на « [PERSON] ». Пізніше рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб розірвано (рішення а.с. 9), проте дружина прізвище не змінювала. Рішенням ВК ВМР 27.06.2002 року [PERSON] надано державну квартиру та видано ордер на заселення у трикімнатну квартиру [ADDRESS] . До складу сім`ї квартиронаймача входили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (ордер а.с. 13). Докази приватизації квартирим відсутні, отже вона перебуває у комунальній власності міста. У липні 2023 [PERSON] помер (свідоцтво про смерть а.с. 14). [PERSON] є багатодітною матір`ю, діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . У позивачки відсутнє право власності на нерухоме майно (інформ. довідка а.с. 19). У лютому 2024 позивач звернулася до Вінницької міської ради із заявою про укладення найму житлового приміщення по [ADDRESS] , при цьому надавши необхідні документи. Проте рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.02.2024 № 462 в укладенні найму житлового приміщення [PERSON] відмовлено. Мотивами відмови є те, що позивачка не зареєстрована за вказаною адресою, та відсутня згода на укладення договору інших членів сім`ї. Згідно довідки наданої ОСББ «Можайський» особовий рахунок № [NUMBER] зареєстрований за власником [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . По [ADDRESS] зареєстрований лише відповідач [PERSON] . Згідно акта від 23.02.2024 сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили що позивачка та її діти дійсно фактично проживають в квартирі [ADDRESS] . Згідно статті 4 ЖК України, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським об`єднанням (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення). До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям. Відповідно до законодавства України до цих будинків застосовуються правила, встановлені для громадського житлового фонду. Згідно ст. 5 ЖК України, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Згідно ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно ст. 31 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно зі ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законяом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 379, 382 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них; квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання, а згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Суд дослідивши надані докази та вислухавши пояснення свідка установив, що квуартира 30 будинку 59 по 1-му провулку Київському в місті Вінниці відноситься до державного житлового фонду, який перебуває у віданні виконавчого комітету Вінницької міської ради. Позивач [PERSON] є членом сім`ї квартиронаймача [PERSON] , який помер [INFO] . Вона входила до кола осіб, які вказані в ордері на заселення квартири. Певний час позивач проживала в квартирі [ADDRESS] без реєстрації разом з батьком [PERSON] і братом [PERSON] . Знявшись зі реєстрації в квартирі в 2017 році, [PERSON] в подальшому повернулась в квартиру, продовжувала проживати разом з батьком [PERSON] і братом [PERSON] . Отже існують підстави для визнання її членом сім`ї [PERSON] , який був основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] та визнання за нею право користування квартирою. Згідно пп. 5 п.35 Порядку декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, затверджених Постановою КМУ № 265 від 07.02.2022 року, для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає: 5) документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них. Тому суд вважає, що для декларування місця проживання позивача відсутня необхідність для зобов`язання виконавчого комітету Вінницької міської ради надавати згоду на укладення з [PERSON] договору найму. Беручи до уваги клопотання позивачки суд вважає за можливе залишити судові витрати за нею. На підставі наведеного та

Outcome: partial