Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 02.10.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, у них народились діти - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . 24.06.2009 року Святошинським районним судом м.Києва прийнято рішення про стягнення аліментів на сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача. Постановою Київського апеляційного суду від 24.07.2024 року змінено рішення Святошинскього районного суду від 05.10.2023 року та стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. 29.03.2021 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 30.10.2020 року між нею та відповідачем підписано нотаріальний договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей, визначення місця проживання дітей, участь у вихованні та додаткових витратах на дітей, де були погоджені всі істотні умови договору, однак договором не визначено чіткий розмір аліментів щодо утримання дочки до моменту її повноліття та рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 10.09.2024 року вказаний договір розірвано. Відповідач працює, отримує пенсію, отримує дохід та має можливість сплачувати аліменти. Вона вирішила формалізувати стосунки з відповідачем щодо утримання спільної дитини, що надасть змогу щомісячно стабільно отримувати грошові кошти у визначеному судом розмірі, які необхідні для забезпечення нормального поживання дитини, у зв`язку з чим звернулась з позовом до суду. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.(а.с. 31-32). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34-35). В судове засідання позивач та її представник не з`явились, направили до суду заяву у якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного рішення суду не заперечують (а.с. 38). Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 42). Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьки якого: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2009 року (а.с. 8). 02.10.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2010 року (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON] , батьки якої: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2014 року (а.с. 6). 30.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про сплату аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , визначення місця проживання дітей, участь у вихованні та додаткових витратах на дітей (а.с. 22-24). 23.01.2021 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 23.01.2021 року (а.с. 5). Постановою Київського апеляційного суду від 24.07.2024 року змінено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2023 року, стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку [PERSON] (а.с. 10-21). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 10.09.2024 року розірвано договір про сплату аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , визначення місця проживання дітей, участь у вихованні та додаткових витратах на дітей, що укладений 13.10.2020 року (а.с. 25). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Між сторонами виникли правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у част ці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, є інвалідом другої групи. Відповідачем проти позову не заперечував, суду не надав будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При визначені розміру аліментів, суд враховує обставини визначені у ст. 182 СК України, а також рівень життя в країні, вартість продуктів харчування, одежі, комунальних платежів та інше. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши надані у справі докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, та стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Розподіл судових витрат На підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладено та

Outcome: approved