Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

01.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С-501-011502-19-980. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу №16/11-23. 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23 у відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належані йому право вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до додатку №2 «Друкований реєстр боржників» договору факторингу ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] кредитним договором №С-501-011502-19-980 від 01.04.2019 в сумі 12\~176,02 грн., з яких: 4\~984,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~191,34 грн. - сума заборгованості за відсотками. Проте, із врахуванням того, що [PERSON] прострочила узгоджені строки платежів за кредитним договором №С-501-011502-19-980 від 01.04.2019, порушивши зобов`язання, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» просить стягнути із відповідача заборгованість із врахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, за період, починаючи з наступного дня із дати закінчення строку дії кредитного договору 02.12.2019 і до 23.02.2022 включно, а саме 2\~270 гр. 05 коп. інфляційних втрат та 815 грн. 62 коп. три проценти річних. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Підписання відповідачем договору свідчить про те, що вона ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо Позикодавця, його послуг, та Правилами надання грошових коштів у кредит, їх змісту, об`єму, зобов`язань, а також наслідки укладання договору. \~ \~ \~ \~За кредитним договором позивач надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі, та на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою судді від 18.10.2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач, в судове засідання не з`явилась, про день, час, місце слухання справи була належним чином повідомлена поштою, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Судом встановлено, що 01.04.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С-501-011502-19-980. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу №16/11-23. 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23 у відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належані йому право вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ`права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до додатку №2 «Друкований реєстр боржників» договору факторингу ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] кредитним договором №С-501-011502-19-980 від 01.04.2019 в сумі 12\~176,02 грн., з яких: 4\~984,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~191,34 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з випискою по рахунку позичальника за весь строк із моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатив банку 2 100 грн. 00 коп. Останній платіж проведено 02.11.2019. Після закінчення строку кредиту 01.12.2019 кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, щ обули нароховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити 2\~270 гр. 05 коп. інфляційних втрат та 815 грн. 62 коп. три проценти річних. Відповідно до положень\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 513 ЦК України\~передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За правилами частин першої, другої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що ця цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі встановленні в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг правничої допомоги та на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04. 2024, укладеного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №2 від 10.06.2024, підписаний між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та цим адвокатським об`єднанням, який містить опис робіт із зазначенням загальної суми 5200,00 грн. Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20). Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що види робіт, зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №2 від 10.06.2024, мають не обґрунтовано завищену вартість, з огляду на складність справи та фактично виконані адвокатом роботи (надані послуги), витрачений на виконання відповідних робіт (послуг) час, обсяг наданих робіт (послуг). Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 200 грн. 00 коп. не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, сталої правової позиції та безумовно є завищеними. Тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у сумі 5000 грн 00 коп. Вимога про відшкодування витрат на оплату послуг поштового зв`язку задоволенню не підлягає, оскільки у прохальній частині позову не зазначено суму вказаних витрат, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За правилами частин першої - другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2\~422,20 грн.

Outcome: partial