Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3000007604, шляхом підписання електронним підписом у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15950,00 грн., строком кредитування 60 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 40,00 % річних. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач свої зобов`язання повернути кредит не виконала, у зв`язку з чим, станом на 28.03.2024 має заборгованість у розмірі 18425,32 грн., з яких 15068,43 грн. заборгованість за кредитом, 3356,89 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість у сумі 18425,32 грн. та 3028,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 08.10.2024 позовну заява прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання, не з`явився. Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «ОТП Банк», в якій представник позивача також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якої знаходиться на тимчасово окупованій території України, викликалася в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції, чинній на момент розгляду справи. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не прибула, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала, із заявами про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася. З огляду на викладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи, обмежившись дослідженням доказів, наданих позивачем, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 28.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3000007604 відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15950,00 грн., строком кредитування 60 місяців (дата остаточного повернення 28.03.2028) зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 40,00 % річних. Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Згідно з пунктом 2.1 договору у порядку, передбаченому кредитним договором та Правилами кредитування банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання як вони визначені кредитним договором та Правилами кредитування. Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 3000007604 від 28.03.2023 Графіку платежів та Розрахунку загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 37029,12 коп. Взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів позивач виконав у повному обсязі, про що свідчить меморіальний ордер № 35701335 від 28.03.2023 про перерахування на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 15950,00 грн. Відповідно до статті 526\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина перша статті 612 ЦК України) Згідно зі статтею 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.07.2024 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 28.03.2023 у розмірі 18425,32 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 15068,43 грн. та заборгованості за відсотками 3356,89 грн. Відповідно до статті 12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач, доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, зокрема таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої, суду не надала. З огляду на викладене, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved