Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: «- визнати недійсним договір непідписаний, без реквізитів виконавця послуг та без розрахункового рахунку на який потрібно сплачувати кошти споживачам за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85, виставлений на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал», як публічний індивідуальний договір приєднання; - зобов`язати відповідача внести на сайт ПрАТ «АК «Київводоканал» ЕГРПОУ 03327664 в публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85, реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перераховувати позивачу як і всім споживачам кошти за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; - зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» внести в рахунок на сплату послуг по квартирі [ADDRESS] назву виконавця отримувача коштів, реквізити та розрахунковий рахунок для можливості перераховувати ПрАТ «АК «Київводоканал» кошти за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; - визнати незаконними щомісячні нарахування та стягнення плати ПрАТ «АК «Київводоканал» з позивача (споживача) по квартирі [ADDRESS] за абоненське обслуговування, який з 01.07.2021 р. стягується за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг, та за відсутності будь якого іншого договору з позивачем на таку послугу; - зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» перерахувати та зарахувати в рахунок поточних оплат за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі [ADDRESS] , всі кошти стягнуті з позивача за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг за абоненське обслуговування стягнуті починаючи з 01.07.2021р.; - зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» надати читаємий акт звірки за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі [ADDRESS] , починаючи з дати опломбування приладів обліку від 24.01.2017р, з показань приладу 00167 м3 заводський № 14/1027902, та другий з показань 00051м3 заводський №14/1028146; - зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» подати у тридцяти денний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення, в частині адреси офіційної сторінки виконавця послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, де виставлені типові договори затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85, які діють та містять усі банківські реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перераховувати кошти за надані послуги (товар) на рахунки виконавця послуг ПрАТ «АК «Київводоканал»; - зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» припинити надсилати позивачу сфальшовані позови та заяви про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, без фактичної подачі позову до суду та без доведення в суді суми заборгованості за переданий позивачу товар (послугу) по квартирі [ADDRESS] ; - зобов`язати відповідача зробити перерахунок за споживання холодної води та водовідведення, з урахуванням фактичного споживання холодної та гарячої води по квартири [ADDRESS] , по чотирьом приладам обліку води встановлених в квартирі, з дати опломбування приладів обліку відповідно до акту від 24.01.2017р: Холодного водопостачання та водовідведення починаючи з показань приладу 00167 м3 заводський № 14/1027902, та другий з показань 00051м3 заводський №14/1028146. Гарячого водопостачання та водовідведення починаючи з показань приладу 00016 м3 заводський № 14/1012878, та другий з показань 00012м3 заводський №14/1022655; - зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал», зареєструвати офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та виставити її на сайт ПрАТ «АК «Київводоканал» для можливості позивачу надсилати відповідачу процесуальні документи за позовом при захисті своїх прав споживача; - стягнути з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь позивача 100 000 (сто тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди, які перерахувати на рахунок для підтримку ЗСУ, за реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № [NUMBER] , код ЄДРПОУ 00032106, Отримувач: Національний банк України». Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач з 2005 року є власником квартири [ADDRESS] . Три роки тому позивач з дружиною переїхав на дачу та оформив субсидію. Позивач зазначає, що по особовому рахунку № [NUMBER] сплачує за водопостачання та водовідведення через Приват 24. Раніше система пропускала оплату на рахунок Київводоканалу, але довгий час вже не пропускає та змушує (перенаправляє) платити на ГІОЦ, який не є виконавцем послуг з водопостачання. Позивач вказує, що двічі подавав пакет документів відповідачу особисто для укладення прямого договору, але договору не отримав. Зазначає, що 13 грудня 2022 року надіслав відповідачу заяву щодо рахунку за ненадані послуги та просив надати розгорнутий акт звірки по холодному водопостачанню, однак відповіді не отримав. 27 січня 2023 року розрахунковий департамент відповідача на електронну адресу позивача надіслав інформацію про нарахування та оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2022 року у формі відкритого не підписаного та не читабельного тексту, в якому відсутні показники кожного з чотирьох лічильників, без яких неможливо провести перевірку нарахувань, в додатку інформації розмір шрифту не відповідає вимогам ДСТУ 4163:2020 - відсутні будь які реквізити. 12 січня 2023 року позивач направив повторно свою заяву від 13 грудня 2022 року. На думку позивача не всі гроші, які він перераховує через ГІОЦ доходять до відповідача за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 23 лютого 2021 року відповідач на електронну адресу позивача надіслав відповідь, однак договору не надіслав, рахунки сам до сплати не формує, можливості платити напряму відповідачу за воду та водовідведення не надає. Також позивач зазначає, що на сайті відповідача виставлений публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, договір не містить ані дати, тобто невідомо з якого часу діє цей договір, ані в особі кого діє ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», на підставі якого положення та довіреності. Крім того, вказує, що в п.54 прикінцевих положень публічного індивідуального договору зазначено: повідомлення, документи та інформацію споживач надсилає виконавцю засобами зв`язку, зазначеними в розділі «Реквізити виконавця» цього договору; розділ в договорі «Реквізити виконавця», про виконавця та про його рахунки не містять жодної інформації, є непідписаним; рахунки на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, не містять назви отримувача коштів та його реквізитів. ПрАТ «АК «Київводоканал» з 01 липня 2021 року щомісяця нараховує та стягує плату з позивача (споживача) по квартирі [ADDRESS] за абонентське обслуговування від 23,45 грн до 39,19 грн, який стягується, на думку позивача, за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг, та за відсутності будь-якого іншого договору з позивачем на таку послугу. Крім того, відповідач зазначає у відповідях код ЕДРПОУ своєї юридичної особи, якого не існує. На обґрунтування заподіяння моральної шкоди позивач зазначає, що невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо договірних відносин, не надання квитанцій на сплату безпосередньо на рахунок відповідача (виконавця послуг з ХВП та водовідведення) що без договору така сплата неможлива, не реагування на передані відповідачу позивачем з 2017року показники приладів обліку води та розбіжності з ГІОЦ, який роками (більше 4-х років) виставляє з різницею споживання яка менше на 100 м3 (менше від фактично сплачених позивачем сум), а відповідач на прохання позивача надати розгорнуті акти звірки чи нарахування, де було б видно виставлену кількість метрів кубічних води по приладам обліку, на довідки про проживання та отримання субсидії в Полтавській області виставляє ГІОЦ по кількості прописаних, а то і по 30 м3 за місяць, оскільки довідки та заяви надсилає позивач не в ГІОЦ а відповідачу, а той - без діє, а позивач, як і його рідні постійно, вже декілька років перебуває під впливом триваючого стресового фактору. Позивач вказує, що необґрунтовані нарахування періодично повторюються, не зважаючи на наявність лічильників та переданих показів ХВП та ГВП, зумовили моральні переживання, порушення звичного способу життя, яке завдало душевних страждань, тривалий час позивач з рідними перебуває в іншому місті, не використовує в таких об`ємах гарячу воду, як нараховує відповідач. Позивач перебуває в напруженому емоційному стані, порушився звичний ритм життя позивача та його родини, що негативно вплинуло і впливає від продовження триваючого стресового фактору на психоемоційний стан позивача та його родини. Вказана позовна заява та додані до неї документи подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд». Зазначену позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, а саме для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.156-160) Відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 13 листопада 2023 року, однак процесуальним правом на подачу відзиву не скористався. 11 грудня 2023 представником відповідача ПрАТ «АК «Київводоканал» - Патенок А.В. були надіслані до суду письмові пояснення, в яких останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва вже перебувала справа №755/12259/21 зі спору між тими самими сторонами з аналогічним предметом та з тих самих підстав, за результатами якої було постановлено судове рішення, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду, а тому, на думку відповідача є підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог. Вказує, що позивач систематично зловживає процесуальними правами, неодноразово подаючи позовні заяви про той самий предмет спору між тими самими сторонами, що на думку відповідача є підставою для притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами та накладення стягнення у вигляді штрафу. Щодо публічного договору представник відповідача вказує, що згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій ст. 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 31.05.2021 року на офіційному веб - сайті відповідача опубліковано повідомлення про публічну пропозицію про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим з 01.07.2021 року вказаний договір вважається укладеним. Також представник відповідача вказує, що плата за абонентське обслуговування є законною і обґрунтованою, адже закріплена у п. 11 ч. 1 ст. 1, та ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги». Зазначає, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за спожите централізоване водопостачання холодної води та централізоване водовідведення, при цьому оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за надані послуги, які є різновидом претензії, що не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження протиправних дій з боку відповідача, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку, що є підставою для стягнення моральної шкоди. (а.с.162-170) 19 грудня 2023 року від відповідача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке обґрунтоване тим, що кожна сторона має право відповісти на зауваження або документи, надані опонентом, тому сторона у справі повинна мати можливість також надати свої пояснення у судовому засіданні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.180-181) Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] 06.05.2005р. набув право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 35). Відповідач є виконавцем комунальних послуг з надання централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , в тому числі в квартирі [ADDRESS] . За таких обставин між позивачем, як власником квартири у багатоквартирному будинку, та відповідачем, як виконавцем комунальних послуг, виникли правовідносини у сфері надання житлово - комунальних послуг. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Предметом регулювання Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189-VIIІ є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Пунктом 5 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Зобов`язання виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» кореспондуються з обов`язками споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, визначеними п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Аналогічні положення зазначені в ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Стаття 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» регулює порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг, відповідно до якої: 1. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. 2. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. 3. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 31 травня 2021 року на офіційному веб сайті ПрАТ «Київводоканал» опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Таким чином, у зв`язку з відсутністю письмових заперечень з боку [PERSON] з приводу опублікованого відповідачем індивідуального договору, між позивачем та відповідачем укладено публічний індивідуальний договір приєднання, який опубліковано на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), який діє з 01 липня 2021 року. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України (ч.1 ст.215 ЦК України). За положеннями статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції Цивільний кодекс України в статтях 215 та 216 наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи». Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, № 910/31110/15 від 30.11.2016, під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Позивачем не заперечується, що він користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається таким, що ознайомлений, погоджується та приєднується до умов договору. Відмови його як споживача від отримання послуг, матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що позивач поголився на умови визначені індивідуальним договором та прийняв їх, а відтак підстав для скасування такого договору немає. Таким чином, вимоги позивача про визнання договору недійсним з підстав відсутності підпису та реквізитів, задоволенню не підлягають. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, затверджено правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. Згідно п. 2 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень Кабінету Міністрів України належать: затвердження типових договорів про надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 було затверджено типовий договір про надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який опубліковано на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал», за таких обставин, ПрАТ «Київводоканал» позбавлений можливості вносити будь-які зміни в публічний індивідуальний договір, відповідач лише публікує на своєму офіційному сайті розроблений та затверджений КМУ такий договір. Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: 1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; 2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; 3) період, за який здійснюється нарахування; 4) загальна сума до сплати; 5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); 6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; 7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; 8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); 9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Згідно п. 1 статуту Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр»: Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - Підприємство) засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядковане Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, рішеннями Київської міської ради, розпорядженнями Київського міського голови, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом. Власником Підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає. Київська міська рада (далі - Власник). Державне комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (ГІОЦ) утворене розпорядженням Представника Президента України у місті Києві від 21 липня 1992 року № 678 (з урахуванням змін, внесених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25 березня 1997 року № 357) та перейменоване на комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25 травня 2000 року № 779. Згідно п. 3.1 Статуту, підприємство є юридичною особою, провадить господарську діяльність на засадах самостійності, діє на принципах повного господарського розрахунку, веде бухгалтерський та податковий облік, статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, набуває .майнових та особистих немайнових прав, несе відповідні обов`язки, укладає угоди (договори, контракти) з юридичними та фізичними особами як в Україні, так і за її межами у встановленому законодавством порядку, виступає позивачем та відповідачем у судах від свого імені, має закріплене на праві господарського відання майно, поточний та інші рахунки в установах банків, печатки з власним найменуванням, штампи, фірмовий знак (логотип) чи знак обслуговування, бланки з власними реквізитами. Згідно п. 4.1 Статуту, основною метою діяльності Підприємства є розроблення та впровадження на базі сучасних технологій нових інформаційних систем у міському господарстві, надання інформаційно-обчислювальних послуг для підприємств, установ та організацій житлово-комунальної галузі, галузі освіти, охорони здоров`я, культури, транспорту, енергетики та іншої галузі, а також для органів державної влади та органів місцевого самоврядування та отримання прибутку. Предметом діяльності Підприємства є, зокрема, надання послуг з обробки даних у встановленому порядку; виконання функцій інформаційно-розрахункового центру; виготовлення та друк рахунків, повідомлень на сплату житлово- комунальних та інших платежів у встановленому порядку. Таким чином КП «ГІОЦ» має право від імені ПрАТ «АК «Київводоканал» здійснювати розподіл обсягів комунальної послуги, формувати та надавати споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця, вказане узгоджується з предметом діяльності Комунального підприємства. Аналізуючи викладене вище, ПрАТ «АК «Київводоканал» не формує та не надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, а відтак вимоги позивача про зобов`язання ПрАТ «АК «Київводоканал» внести в рахунок на сплату послуг по квартирі [ADDRESS] назву виконавця отримувача коштів, реквізити та розрахунковий рахунок не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені до неналежного відповідача. Крім того, з аналізу долучених до матеріалів справи квитанцій за оплату централізованого водовідведення гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, слід дійти висновку, що позивач сплачує грошові кошти на рахунок відповідача ПрАТ «Київводоканал», а не на рахунок КП «ГІОЦ», про що зазначено позивачем у позовній заяві. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в цій частині відсутні підстави для зобов`язання відповідача подати у тридцяти денний строк звіт про виконання рішення в цій частині, про що зазначено позивачем у п. 7 прохальної частини позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», абонентський облік вузла обліку (далі - абонентський облік) - процедура реєстрації та періодичний огляд вузлів обліку для використання показань вузлів обліку з метою комерційного або розподільного обліку. Згідно ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку. Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України "Про житлово-комунальні послуги". У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний забезпечити розподіл, збір та перерахування сплачених споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, коштів на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначаються окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. За наведених обставин, відповідач має право нараховувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку, а тому вимоги позивача про визнання незаконними щомісячні нарахування та стягнення плати ПрАТ «АК «Київводоканал» з позивача (споживача) по квартирі [ADDRESS] за абонентське обслуговування та зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» перерахувати та зарахувати в рахунок поточних оплат за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі [ADDRESS] , всі кошти стягнуті з позивача за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг за абонентське обслуговування стягнуті починаючи з 01.07.2021 р., не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Вимоги позивача про зобов`язання ПрАТ «АК «Київводоканал» надати читаємий акт звірки за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі [ADDRESS] , починаючи з дати опломбування приладів обліку від 24.01.2017 року, з показань приладу 00167 м3 заводський № 14/1027902, та другий з показань 00051м3 заводський №14/1028146 не ґрунтуються на вимогах Закону та не є ефективним способом захисту і їх задоволення не захистить належним чином права позивача. Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача зробити перерахунок за споживання холодної води та водовідведення, з урахуванням фактичного споживання холодної та гарячої води по квартири [ADDRESS] , по чотирьом приладам обліку води встановлених в квартирі, з дати опломбування приладів обліку відповідно до акту від 24.01.2017 р., суд зазначає наступне. Як убачається з матеріалів справи, згідно інформації про нарахування та оплати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 по 31.12.2022 (а.с. 48.), відповідачем 01.09.2021 року здійснено корегування обсягу спожитого водопостачання та водовідведення та зменшено розмір заборгованості за вказаний період всього на суму 2184,16 грн, тобто відповідачем виконані вимоги позивача щодо перерахунку обсягу спожитого водопостачання та водовідведення, в той же час, звертаючись з даним позовом до суду, позивач не наводить власного розрахунку спожитих комунальних послуг що було б підставою для здійснення перерахунку. 04 листопада 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи», відповідно до якого внесено зміни у Цивільному процесуальному кодексі України, та абзац перший частини шостої статті 14 викладено в такій редакції: "6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку". Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання ПрАТ «АК «Київводоканал» зареєструвати офіційну електронну адресу в ЄСІТС, оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах Закону. При цьому слід зауважити, що 17 жовтня 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» зареєстрував електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача припинити надсилати позивачу сфальшовані позови та заяви про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, без фактичної подачі позову до суду та без доведення в суді суми заборгованості, оскільки обов`язок надсилання копій заяв по суті справи покладається на сторону позивача, в разі звернення до суду через систему «Електронний суд». При цьому позивачем на надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем надсилались позивачу «сфальшовані» позови та заяви про видачу судового наказу. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Встановивши що позивач необґрунтовано звернувся з позовом до ПрАТ «Київводоканал», доказів порушення права зі сторони відповідача судом не встановлено, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed