Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем кредитора, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено Кредитний договір №1182-2240. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 18 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач порушив умови Кредитного договору та додаткової угоди та в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою. Станом на 15.07.2024 виникла заборгованість у розмірі 39 640,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 4\~000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 35\~640,00 грн. Із застосуванням програми лояльності позивачем частково списано заборгованість за нарахованими процентами. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням списання, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 4 000,00 грн., прострочену заборгованість за нарахованими відсотками 16\~000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.10.2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не з`явився, до позову додав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив про згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом надсилання поштових повідомлень на адресу місця реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду, проте про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила, відзив не подавала. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту укладено електронний Кредитний договір №1182-2240, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) №А2131, разом з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за вказаним договором. Відповідно до п. 2.3, 4.6, 4.8 договору позичальнику надається сума кредиту у розмірі 4000,00 грн., строком на 300 днів до 26.01.2024, зі сплатою 3,0 % на добу за користування кредитом. Договір підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону відповідача. Також в договорі зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача [NUMBER] . При цьому, у договорі вказано, що [PERSON] прийняла Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Укр Кредит Фінанс», розміщені у відкритому доступі на сайті. Умови кредитного договору були попередньо погоджені відповідачем у Паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, про що свідчить довідка про перерахування суми кредиту №1182-2240 від 02.04.2023, з якої вбачається, що видача коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LiqPay: платіж: 2268419208, дата: 02.04.2023, №платіжної картки: [NUMBER] , призначення платежу: видача кредиту, сума 4000,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до Довідки про укладений договір, до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового контролю, станом на 15.07.2024: загальна заборгованість становить: основний борг 4\~000,00 грн., залишок відсотків 35\~640,00 грн. Всього: 39\~640,00 грн. Вказана Довідка містить відомості щодо дат та розміру зарахування на рахунок відповідача кредитних коштів, а також періоду нарахування та розміру відсоткової ставки, розміру нарахованих відсотків, суми основного боргу та сум внесених позичальником на часткове погашення заборгованості. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, доказів протилежного суду не надано. За програмою лояльності, як зазначено у позовній заяві, позивачем зменшено суму заборгованості за відсотками до 16 000 грн. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення даного позову з підстав його обґрунтованості. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до статті 141 ЦПК України\~стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved