Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У своєму позові позивач посилався на те, що народився [INFO] в місті Жовті Води Дніпропетровської області. Його брат, [PERSON] , народився [INFO] в місті Жовті Води Дніпропетровської області. Їхніми батьками є: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] їхній батько [PERSON] помер. Спадщину після смерті батька прийняла мати [PERSON] . При цьому, рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів від №16 від 12 січня 1990 року їхньому батькові [PERSON] було надано земельну ділянку, площею 600 кв.м. по [ADDRESS] , для будівництва індивідуального житлового будинку. Згідно Акту від 17 січня 1990 року, на підставі Рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів від 12.01.1990 р. № 16, проведений в натурі відвід земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] в користування [PERSON] 18 січня 1990 року між Виконкомом Жовтоводської міської ради та [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, згідно якого [PERSON] зобов`язався на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] , збудувати житловий будинок. Вказаний договір 22 березня 1990 року було посвідчено нотаріусом Жовтоводської нотаріальної контори Кубай Л.В. та зареєстровано у реєстрі за № 1134. В подальшому було затверджено проект на будівництво індивідуального житлового будинку, жилою площею 78,36 кв.м., загальною площею 133,36 кв.м. Забудовник [PERSON] збудував двохповерховий житловий будинок, який після завершення будівництва у 1990 році, у встановленому порядку не було введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстроване. Після смерті батька жодних дій щодо зазначеного майна родина позивача не вчиняла. Лише у 2016 році на замовлення [PERSON] в ПП «Виробничо-комерційна агрофірма «Солнцево» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] . З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , виготовленого станом на 25.05.2016 року, вбачається, що рік побудови житлового будинку 1990, на схемі розташування будівель та споруд на земельній ділянці розташовані: житловий будинок - літера «А/2ж, погріб - літера «А п/д», веранда - літера «а», тамбур - літера «а1», сходи - літера «а2», сарай - літера «Б», вимощення -І, II, огорожа - № 1, ворота, хвіртка - № 2, № 3, зазначено план будинку садибного типу; експлікацію приміщень будинку садибного типу та зазначено характеристику будинку садибного типу, господарських будівель та споруд. Відповідно до довідки ДП КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» від 23.08.2024 року № 210 за даними, що містяться на паперових носіях станом на 31.12.2012 року в ДП КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» «Жовтоводське БТІ» право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: буд. [ADDRESS] , не зареєстровано. Окрім того, Рішенням Жовтоводської міської ради від 26.09.2018 року № 1955- 44(І)/VІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер 1210700000:01:108:0008), яка розташована по [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га та передано її у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. [INFO] [PERSON] померла, про що 20 вересня 2023 року Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено запис № 554. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері, позивач та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких заведено спадкову справу № 71451823, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 08 серпня 2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, належної їм відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, в рамках спадкової справи № 246/2023, відкритої приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після укладення цього договору у спадщину до [PERSON] переходить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та дачний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У спадщину до [PERSON] переходять страхові виплати у розмірі 96 700 грн. На підставі зазначеного договору були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. 14 серпня 2024 року звернувшись до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. з питання успадкування будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , позивач отримав роз`яснення, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не має можливості, оскільки на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не надано належним чином оформленого правовстановлюючого документу. Позивач зазначає, що між ним та відповідачем по справі було досягнуто домовленості, про те, що питанням успадкування зазначеного домоволодіння займається позивач, будь-якого спору щодо зазначеного майна між ними немає. Таким чином, на теперішній час позивач не має можливості оформити свої спадкові права, у зв`язку з цим вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просити суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що рік побудови 1990. Отже, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. За таких обставин, враховуючи той факт, що законодавство, яке було чинним на час побудови у 1990 році житлового будинку за адресою [ADDRESS] , не передбачало обов`язкового введення житлового будинку в експлуатацію, так само як і не пов`язувало виникнення права власності із його реєстрацією, на думку позивача, наявні правові підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на зазначений житловий будинок. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. В клопотанні зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Жовті Води Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданим 30.05.2023 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] народився [INFO] в м.Жовті Води Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 02.11.1998 року Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.13-14). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.05.2023 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №118, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.03.1986 року Жовтоводського міськвиконкому, актовий запис №114, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів від №16 від 12 січня 1990 року [PERSON] було надано земельну ділянку, площею 600 кв.м. по [ADDRESS] , для будівництва індивідуального житлового будинку, житловою площею 78,36 кв.м., корисною площею 133,36 кв.м. (а.с.18). Згідно Акту від 17 січня 1990 року, на підставі Рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів від 12.01.1990 р. № 16, був проведений в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 600 кв.м., розташованої в [ADDRESS] в користування [PERSON] (а.с.19). 18 січня 1990 року між Виконкомом Жовтоводської міської ради народних депутатів та [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, згідно якого [PERSON] зобов`язався на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] , збудувати житловий будинок, розміром 10.0 на 12.0 м, жилою площею 78,36 кв.м., загальною площею 133,36 кв.м. Вказаний договір 22 березня 1990 року було посвідчено нотаріусом Жовтоводської нотаріальної контори Кубай Л.В. та зареєстровано у реєстрі за № 1134 (а.с.20-21). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15.10.2015 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №665 (а.с.22). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2019 року [PERSON] на підставі приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 1210700000:01:108:0008 площею 0,1 га (а.с.30). У 2016 році на замовлення [PERSON] в ПП «Виробничо-комерційна агрофірма «Солнцево» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.23-27). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , виготовленого станом на 25.05.2016 року, вбачається, що рік побудови житлового будинку 1990 року. В плані земельної ділянки зазначено, що будинок було самочинно реконструйовано. Внаслідок реконструкції розмір будинку складає 10,6 м на 12,75 м, загальна площа будинку 247,9 кв.м.; житлова площа 103,4 кв.м. Самочинно реконструйовано: жилий будинок літ А-2ж, веранда літ а, тамбур літ а1 та сарай літ Б, який має загальну площу 56,3 кв.м (а.с.24, 24 зворот). Збільшення площі будинку за адресою: [ADDRESS] також підтверджується Експлікацією приміщень до плану одноквартирного будинку, в якому зазначено, що загальна площа будинку 247,9 кв.м. (а.с.26). Відповідно до довідки ДП КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» Жовтоводське БТІ» від 23.08.2024 року № 210 згідно даних станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: буд. [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.28). Рішенням Жовтоводської міської ради від 26.09.2018 року № 1955- 44(І)/VІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер 1210700000:01:108:0008), яка розташована по [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га та передано її у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.29). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 20.09.2023 року [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №554 (а.с.31). Після смерті [PERSON] позивач та відповідач звернулись до приватного нотаріуса Дудник Т.В. із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа №246/2023 (а.с.32,33). 08 серпня 2024 року [PERSON] та [PERSON] уклади договір про поділ спадщини, належної їм відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, в рамках спадкової справи № 246/2023, відкритої приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.35). 08 серпня 2024 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №3036,3037, відповідно до яких спадкоємцем зазначеного у цих свідоцтвах майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з квартири за адресою: [ADDRESS] та дачного будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.34,37). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 серпня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №3035 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається зі страхових виплат у розмірі 96700 грн (а.с.36). Листом №216/01-16 від 14.08.2024 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. було роз`яснено [PERSON] , [PERSON] , що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] немає можливості, оскільки на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ними не надано належним чином оформлений правовстановлюючий документ (а.с.39). Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК\~визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів. Частина 1\~статті 316 ЦК України\~передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст.317 ч.1 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст.177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Згідно з ч.1\~ст.181 ЦК України\~до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2\~ст.331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч.1\~ст.376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, що дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2\~ст.376 ЦК України\~особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання належить узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої\~статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості ( частина 2\~статті 376 ЦК України). У розумінні ч.1\~ст.376 ЦК України\~самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником отримано право власності. За змістом частини першої\~статті 376 ЦК України\~правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Таким чином, за змістом статей\~357,376 ЦК України, власник може самостійно здійснювати такі переобладнання об`єкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб. Відповідно до пунктів 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. З досліджених доказів, судом встановлено, що згідно технічного паспорту у 2016 році будинок було самочинно реконструйовано житловий будинок літ А-2ж, веранда літ а, тамбур літ а1, сарай літ Б, в зв`язку з чим змінена загальна площа житлового будинку і становить 247,9 кв.м, а була 133,36 кв.м (в 1990 році), та змінена житлова площа до 103,4 кв.м, а була 78,36 кв.м ( в 1990 році) (а.с.18,24 та 24 зворот). Сарай літ Б має загальну площу 56,3 кв.м, будівництво якого в договорі від 18.01.1990 року не зазначено. Ці обставини призвели до істотної зміни технічних характеристик будинку. Таким чином, внаслідок самочинного будівництва (збудування прибудов, господарських споруд, реконструкції) спірний будинок втратив тотожність з тим, будинком, який вказний в договорі від 18.01.1990 року, зокрема втратили тотожність розмір будинку, загальна та житлова площа будинку, добудовано сарай літ Б, площею 56,3 кв.м. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Проте суд зазначає, що в даному випадку, приймаючи до уваги факт здійснення спадкодавцем самочинного будівництва, що, в свою чергу призвело до зміни загальної та житлової площі будинку, позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про визнання прав забудовника після смерті спадкодавця при наявності певних умов, передбачених нормами діючого законодавства, після чого він отримає можливість вчинити дії спрямовані на узаконення проведеної реконструкції та реєстрацію за собою права власності на будинок. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 235/6807/20. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed