Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 16 вересня 2024 року позивач ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ "ЕЙС" (далі ТОВ "ФК "ЕЙС") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~133493116, укладеним 02.01.2022 між відповідачем і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", у розмірі 33 265 грн 45 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.01.2022 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і відповідачем було укладено кредитний договір №\~133493116 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV977ХМ. Заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив, що він належним чином ознайомлений з умовами надання кредиту та приймає їх. На виконання умов договору 02.01.2022 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було перераховано на банківську картку відповідача №\~ [NUMBER] \~грошові кошти\~в сумі\~14\~300\~грн,\~а відповідач,\~в свою\~чергу,\~зобов`язався\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування коштами\~відповідно до\~умов договору.\~Внаслідок невиконання\~відповідачем зобов`язань\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~33\~265,45\~грн,\~з яких:\~14\~300\~грн 00\~коп.\~ заборгованість\~по кредиту,\~18\~965\~грн 45\~коп.\~ заборгованість\~по несплаченим\~процентам за\~користування кредитом.\~28.11.2018\~між ТОВ\~"Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~та ТОВ\~"Таліон\~Плюс"\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 28/1118-01,\~предметом якого\~є відступлення\~права вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами зазначених\~у відповідних\~реєстрах.\~У подальшому,\~05.08.2020\~між ТОВ\~"Таліон\~Плюс"\~та ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Онлайн\~Фінанс"\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 05/0820-01,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Онлайн\~Фінанс"\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~133493116\~від 02.01.2022.\~Далі,\~17.07.2024\~між ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Онлайн\~Фінанс"\~та ТОВ\~"ФК\~"ЕЙС"\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 17/07/2024,\~предметом якого\~є відступлення\~права вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами зазначених\~у відповідних\~реєстрах.\~Згідно з\~реєстром боржників\~від 17.07.2024\~до Договору\~факторингу №\~17/07/2024\~від 17.07.2024,\~позивач набув\~права грошової\~вимоги до\~відповідача у\~сумі 33\~265,45\~грн.Відповідач належним чином свої обов`язки не виконав, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6\~000 грн 00 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2024 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] на підставі ч.\~4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 02 січня 2022 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір № 133493116 (а.с. 13-16). Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 14\~300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору сума кредитного ліміту вказана в пункті 1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 14\~300,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 01.02.2022. У пункті 1.7 договору сторони погодили, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 01.02.2022. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. У пункті 1.8 договору сторони погодили, що встановлений в пункті 1.7 договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умова, описаних в цьому пункті, не обмежена. Пунктом 1.9 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1 виключно на період строку визначеного в пункті 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2 за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 723,19% річних, що становить 1,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що позичальник інформується в особистому кабінеті. 1.9.3. у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на зазначене вище та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. За умовами пункту 1.12 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; У пункті 1.14.1 договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в пункті 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою складає 22\~794,20 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 8\~494,20 грн та суму кредиту у розмірі 14\~300,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 28\~980,90 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 159,40 % від суми першого траншу. Пунктом 1.14.2 передбачено, що у разі настання передбаченої пунктом 1.9.3. договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в пункті 1.2. договору строк у розмірі, що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складає 23\~309,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 9\~009,00 грн та суму кредиту у розмірі 14\~300,00 грн. Пунктом 4.3 цього договору передбачено, що за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з кредитодавця пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення позичальником зобов`язань за даним договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за даним договором. Як убачається зі змісту пункту 5.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. За умовами пункту 4.3 договору проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно з пунктом 4.4 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Аналогічна інформація викладена в Паспорті споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору № 133493116 від 02 січня 2022 року (а.с. 12-13). Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором [PERSON] № MNV977ХМ, відправленим 02 січня 2022 року о 16:07:36, введеним 02 січня 2022 року о 16:08:11. Він містить податковий номер відповідача, його адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону. Аналогічне зазначено в довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Матеріали справи містять копію платіжного доручення, з якого вбачається, що на виконання кредитного договору № 133493116 від 02 січня 2022 року кредитором здійснено перекази коштів у розмірі 14\~300,00 грн на рахунок №\~4149-49ХХ-ХХХХ-9766, отримувачем є [PERSON] (а.с. 26). Факт переведення коштів на рахунок відповідача підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 12.07.2024 (а.с. 27). 28 листопада 2018 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 29-31). 28 листопада 2019 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 договору в такій редакції: "Строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором" (а.с.\~32). 31 грудня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (а.с.\~36-40). 31 грудня 2021 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 (а.с.\~41). З витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 133493116 від 02 січня 2022 року на суму боргу 33\~265,45 грн, з яких 14\~300,00 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 18\~965,45 грн заборгованість за відсотками, передано від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" (а.с. 42-44). 05 серпня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 47-51). 03 серпня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 53). 30 грудня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року включно (а.с.54). З витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 133493116 від 02 січня 2022 року на суму боргу 33\~265,45 грн, з яких 14\~300,00 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 18\~965,45 грн заборгованість за відсотками передано від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (а.с. 43-44). 17 липня 2024 року між ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №\~17/07/2024, за умовами якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 58-62). З витягу з реєстру боржників від 17 липня 2024 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 133493116 від 02 січня 2022 року на суму боргу 33\~265,45 грн, з яких 14\~300,00 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 18\~965,45 грн заборгованість за відсотками, передано від ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" (а.с. 63-64). З розрахунку заборгованості ТОВ " Манівео швидка фінансова допомога " вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 133493116 від 02 січня 2022 року становить 33\~340,45 грн, з яких: 14\~300,00 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 19\~040,45 грн заборгованість за відсотками (а.с. 45-46). З розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 133493116 від 02 січня 2022 року становить 33\~265,45 грн, з яких: 14\~300,00 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 18\~965,45 грн заборгованість за відсотками (а.с. 57). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі "Інтернет" або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. З договору № 133493116 від 02 січня 2022 року, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] убачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця, та [PERSON] підписав його одноразовим ідентифікатором MNV977ХМ, відправленим 02 січня 2022 року о 16:07:36, введеним 02 січня 2022 року о 16:08:11, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Договір містить податковий номер [PERSON] , його адресу, адресу електронної пошти та номер мобільного телефону. Доказів того, що на банківську картку [PERSON] не було перераховано кредитні кошти за договором матеріали справи не містять. Натомість наявні в матеріалах справи платіжне доручення від 02.01.2022 та довідка ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 12.07.2024 свідчать про протилежне. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Разом з цим, позивач, обґрунтовуючи набуття права вимоги до відповідача, посилається, зокрема, на: договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладений між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", на підставі якого ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача; договір факторингу №\~05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс", на підставі якого ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги до відповідача; договір факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року, укладений між ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача. Суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" був укладений договір факторингу № 28/1118-01. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс" був укладений договір факторингу № 05/0820-01. 02 січня 2022 року, тобто вже після укладення зазначених договорів факторингу, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклало з відповідачем [PERSON] договір №\~133493116, за умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 14 300,00 грн. У подальшому 17 липня 2024 року між ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 17/07/24. Отже, кредитний договір між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладений 02 січня 2022 року, тобто більш ніж через три роки після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та більш ніж через рік після укладення 05 серпня 2020 року договору факторингу між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс". Право вимоги до [PERSON] вказано лише у реєстрі прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року і не існувало на момент укладення вказаних вище договорів факторингу від 28 листопада 2018 року та 05 серпня 2020 року. Права майбутньої вимоги на момент укладення договору мали би бути визначені, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, так само як і не було права такої вимоги щодо [PERSON] у ТОВ "Таліон Плюс" на момент укладення договору факторингу від 05 серпня 2020 року, та сторони не могли передбачити, що 02 січня 2022 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" буде укладено договір з [PERSON] . Лише 30 травня 2023 року на підставі договору факторингу від 05 серпня 2020 року ТОВ "Таліон Плюс" передало фактору ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з [PERSON] в даний пакет не могло входити. Таким чином, позивач ТОВ "ФК "ЕЙС" не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 133493116, оскільки кредитний договір був укладений 02 січня 2022 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ "Таліон Плюс" передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, від 05 серпня 2020 року та від 17 липня 2024 року. Доводи товариства щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи,\~що в\~задоволенні позовних\~вимог суд\~відмовляє повністю,\~судовий збір,\~сплачений позивачем\~при подані\~позову,\~розподілу не\~підлягає та\~повністю покладається\~на позивача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу також відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed