Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить визнати кредитний договір №11-1/41к-07 від 22.01.2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», припиненим, у зв`язку з його виконанням; визнати договір іпотеки від 22.01.2007 року, реєстровий номер 285, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та [PERSON] припиненим; зняти заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: цегляного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з двох житлових кімнат, житловою площею 37,8 кв.м та кухні, загальна площа будинку 67,4 кв.м, до будинку відноситься «Б» - цегляний сарай, «1» - металева хвіртка, «2» - огорожа з металевої сітки, «І» - асфальтове замощення та належить на праві приватної власності [PERSON] , накладену згідно договору іпотеки від 22.01.2022 року та зареєстровану в реєстрі за номером 286. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2007 року між ним та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір №11-1/41к-07 на загальну суму 32000 доларів США з терміном повернення кредиту до 21.01.2017 року та сплатою за користування кредитними коштами 13,7% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між сторонами було укладено договір іпотеки від 22.01.2007 року, реєстровий номер 285, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та накладено заборону на відчуження нерухомого майна, зареєстровану в реєстрі за номер 286, а саме: цегляного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з двох житлових кімнат, житловою площею 37,8 кв.м. та кухні, загальна площа будинку 67,4 кв.м., до будинку відноситься «Б» - цегляний сарай, «1» - металева хвіртка, «2» - огорожа з металевої сітки, «І» - асфальтове замощення та належить на праві приватної власності [PERSON] . Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.06.2018 року у справі №463/3671/16ц, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №11-1/41к-07 від 22.01.2007 року в сумі 13846,93 доларів США та 2576,57 грн. судового збору. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2021 року у справі №463/5986/21ц стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» 3% річних в сумі 680,59 доларів США та 2270грн. судового збору. Дані рішення були виконані позивачем добровільно, що підтверджується квитанціями. 29.07.2022 року на адресу відповідача направлено лист про надання довідок про відсутність заборгованості, зняття іпотеки та заборони на відчуження даного нерухомого майна. Однак, відповідачем надано відповідь про те, що у позивача наявна прострочена заборгованість за вказаним кредитним договором та зняття обтяження можливе лише після повного погашення заборгованості. Оскільки повне і дострокове виконання основного зобов`язання згідно кредитного договору №11-1/41к-07 від 22.01.2007 року обумовлює його припинення, тому наслідком є припинення іпотеки, яка виникла на підставі договору іпотеки від 22.01.2007 року. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, останній подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 22.01.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір №11-1/41к-07 на загальну суму 32000 доларів США з терміном повернення кредиту до 21.01.2017 року та сплатою за користування кредитними коштами 13,7% річних. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.06.2018 року у справі №463/3671/16ц, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №11-1/41к-07 від 22.01.2007 року в сумі 13846,93 доларів США та 2576,57 грн. судового збору. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2021 року у справі №463/5986/21ц стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» 3% річних в сумі 680,59 доларів США та 2270грн. судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, вказані рішення суду були виконані позивачем [PERSON] добровільно, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи. Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Стороною відповідача не надано жодних належних і допустимих доказів наявності у позивача заборгованості перед відповідачем на підставі кредитного договору №11-1/41к-07 від 22.01.2007 року, яка могла утворитись до пред`явлення позову про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Натомість матеріалами справи підтверджено погашення спірної заборгованості, що свідчить про відсутність заборгованості, чого не заперечив представник відповідача. Оскільки заборгованість позивача по кредитному договору оплачена, а тому має місце належне виконання зобов`язання останнього в розумінні статей 526, 599 ЦК України. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки від 22.01.2007 року, реєстровий номер 285, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та накладено заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: цегляного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з двох житлових кімнат, житловою площею 37,8 кв.м. та кухні, загальна площа будинку 67,4 кв.м., до будинку відноситься «Б» - цегляний сарай, «1» - металева хвіртка, «2» - огорожа з металевої сітки, «І» - асфальтове замощення та належить на праві приватної власності [PERSON] . В електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно предмет іпотеки зареєстрований за реєстраційним № 15127933. Відповідно до п. 6.3 Договору іпотеки цей договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Виходячи із системного аналізу зазначених вище норм права, іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця вчинення будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. За положеннями частини першої статті 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378387588 від 14 травня 2024 року вбачається, що іпотека вищевказаного будинку не припинена та заборона не скасована. Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про іпотеку» саме іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Водночас обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів (частина перша статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за основним зобов`язанням, яке є припиненим, однак забезпечене іпотекою, є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Відповідно до пункту один частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Отже, враховуючи вище описане, вимоги позивача про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення з реєстру запису про таку є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 992,40грн. судового збору.

Outcome: approved