Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~в особі\~представника позивача\~ [PERSON] ,\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~Кадубовецької територіальної\~громади в\~особі Кадубовецької\~сільської ради\~Чернівецького району\~Чернівецької області\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно за\~заповітом,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власності на житловий будинок, розташований по\~\~ [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Посилається на те, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить, зокрема житловий будинок 1940 року побудови загальною площею 32,00 м.кв., житловою площею 13,10 м.кв., що в плані зазначений під літерою «А», з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сарай під літ. «Б», хвіртка-ворота під №1, огорожа під №2. Загальна ринкова вартість майна становить 38\~265 (тридцять вісім тисяч двісті шістдесять п`ять) гривень. Розташований по\~\~ [ADDRESS] . Вказане спадкове майно [PERSON] відповідно до заповіту від 18.04.2001 заповіла [PERSON] . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом після смерті [PERSON] , немає. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв вчасно, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавицею за однією адресою, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку, а також докази, які б підтверджували факт проживання позивача із спадкодавицею на день її смерті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, попередньо подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових матеріалів. У зв`язку\~з розглядом\~справи за\~відсутності всіх\~учасників справи,\~відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось. Згідно ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Судом встановлено,\~що [INFO] \~померла [PERSON] ,\~про що\~12.04.2005\~зроблено відповідний\~актовий запис\~за №\~07,\~зареєстрований 12.04.2005\~виконавчим комітетом\~Кулівецької сільської\~ради Заставнівського\~району Чернівецької\~області. (а.с.9). Позивач [PERSON] є двоюрідним онуком покійної [PERSON] , що стверджується рішенням Заставнівського районного суду №716/111/24 від 26.02.2024 (а.с.18-19). 18.04.2001 [PERSON] склала заповіт у відповідності до якого усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось заповіла [PERSON] (а.с.15). Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом згідно приписів ст. 1241 ЦК України, не встановлено. Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач, маючи намір оформити свої спадкові права після смерті двоюрідної бабусі [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, подав до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовської Т.М. заяву про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по [ADDRESS] , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку із не наданням правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності померлої на спадковий будинок. Спадкоємець за заповітом [PERSON] , [INFO] на спадщину після смерті двоюрідної бабусі претендує, що підтверджується матеріалами спадкової справи №322/2019. Також, згідно довідки № 27 від 02.02.2021 р. позивач [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . надалі користується та розпоряджається майном покійної. Факт належності вищевказаного житлового будинку померлій [PERSON] підтверджується: обліковою карткою погосподарського обліку на 2016-2020 р.р.(а.с.23); архівною довідкою від 12.12.2023 (а.с.26); довідкою №718 від 11.11.2020 виданої Кадубовецькою сільською радою Старостинського округу №3 с. Кулівці Чернівецького району Чернівецької області (а.с.27); відповідно до виписки із по господарської книги №4 за 2021-2025 роки, виданої [PERSON] , який є головою домогосподарства, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , особистий рахунок об`єкта №04-0167-3 (а.с.28). Однак документи про право власності на вказаний будинок відсутні, оскільки не видавалися, тому позивач змушений в судовому порядку встановлювати право на спадкове майно. Щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті двоюрідної бабусі [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею та таким, що в порядку спадкування за заповітом претендує на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який входить до спадкової маси після смерті [PERSON] . При цьому Старостинський округ №3 с. Кулівці Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, як відповідач по справі пред`явлений позов визнає. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved