Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 12.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С5216» було укладено електронний Договір №7160467 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн.; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (06.10.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 11.11.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. У період з 12.10.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 9875,00, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 9875,00 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (25.07.2024 - 22.09.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 25000 грн. * 1,99 % = 497,5 грн.*60 календарних днів = 29850 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25.07.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 25000 грн., сума процентів за користування кредитом - 35895 грн., всього 60895 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 25000 грн. - тіло кредиту та 35895 грн. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів -29850 грн., всього - 90745 грн. Враховуючи викладене просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 90745, з яких сума кредиту 25000 грн. 00 коп., сума процентів за користування кредитом 35895 грн. 00 коп., нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 29850 грн. 00 коп. та судові витрати. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» наступну інформацію та документи: інформація щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 12.10.2023 року на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», у сумі 25000,00 грн., від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~судову повістку\~не отримував,\~оскільки не\~проживає в\~зареєстрованому місці\~проживання,\~а тому,\~відповідно до\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~є таким,\~що належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи.Відзив на позовну заяву не надіслав. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зважаючи на\~те,\~що відповідач\~був належним\~чином повідомлений\~про час\~та місце\~розгляду справи,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~заяв про\~причини неявки\~чи про\~відкладення,\~відзиву не\~подав,\~тому суд\~на підставі\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~223ЦПК України розглянув справу за його відсутності та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 12.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір №7160467 про надання споживчого кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором С5216, що вбачається з копії даного договору та додатків до нього (а.с. 17-27, 29-32). Відповідно до умов даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит згідно наступних умов: сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн. (п. 1.3 Договору); строк кредиту 360 днів (п. 1.4 Договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, знижена процентна ставка 1,095 % в день та застосовується відповідно до умов передбачених договором (п.п. 1.5.1., 1.5.2. Договору). З копії довідки ТОВ «ПАЙТЕК УКРАЇНА» від 09.08.2024 року №20240809-2.1, вбачається, що ТОВ «ПАЙТЕК УКРАЇНА» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішність наступних операцій, зокрема, платежу від 12.10.2023 року про перерахування коштів в сумі 25000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 92-95). Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 08.11.2024 року №20.1.0.0.0/7-241104/85139-БТ, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в АТ КБ «ПриватБанк» було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 12.10.2023 року здійснено переказ коштів на суму 25000,00 грн. Інформація про платника відсутня (а.с. 125). Відповідно до копії картки обліку договору № 7160467 від 12.10.2023 року (розрахунок заборгованості) (а.с. 35-49) та копії розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за договором № 7160467 про надання споживчого кредиту від 12.10.2023 року за 60 календарних днів (25.07.2024-22.09.2024) заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 90745,00 грн., з яких: - 25000 грн. 00 коп. тіло кредиту; - 35895 грн. 00 коп. сума процентів за користування кредитом; - 29850 грн. 00 коп. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. 25.07.2024\~року між\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено\~Договір факторингу\~№ 25.07/24-Ф,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право вимоги\~до позичальників,\~в тому\~числі,\~за Договором\~№ 7160467\~від 12.10.2023\~про надання\~споживчого кредиту\~укладеного між\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с. 55, 96-104). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні rредитного договору відповідного повідомлення (а.с. 33). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 2 ст. 1050, ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком чи фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк чи фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку, фінансової установи) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Висновки суду за результатами розгляду позову. У позові ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» посилалося на\~те,\~що,\~відповідач 12.10.2023 підписав кредитний\~договорів з\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА»,\~згідно якого\~отримав кредитні\~кошти у\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~платіжну банківську\~картку.\~Даним договором\~було визначено\~строк кредитування\~та відсотки\~за користування\~кредитними коштами.\~Кредитодавець ТОВ\~«АВЕНТУС УКРАЇНА» на виконання своїх зобов`язань за Договором перерахувало на рахунок відповідача кредитні кошти, що вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи. Відповідач належно і у доступній формі ознайомився з усіма умовами договору, тарифами кредитора, повністю і однаково з кредитором їх розумів, вважав їх справедливими, адекватними, розумними і жодних заперечень не мав. Діючи покроково та надаючи свої персональні дані, генеруючи ідентифікаційний підпис, врешті решт отримав кредит. Вибір контрагента правочину та електронний договір із позивачем підписаний відповідачем добровільно, волевиявлення позичальника було вільним, не під впливом помилки, тиску чи тяжких обставин, відповідало його внутрішній волі та намірам безумовного і реального виконання взятих на себе зобов`язань. Обставин, які б суперечили волевиявленню позичальника при укладанні кредитного договору в електронній формі, а також про наявність у діях кредитодавця умислу, спрямованого на введення відповідача в оману судом не встановлено. У подальшому\~право вимоги\~за вищевказаним\~договором,\~на підставі\~договору факторингу,\~перейшло від\~первісного кредитора\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Відповідач же зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка ним не повернута. Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача, що право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача, а також проведеним ним розрахунком заборгованості відповідача та вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт, що між відповідачем та первісним кредитором погоджено розмір наданого кредиту, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами та інші платежі відповідно до умов договору. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та необхідності стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованості у загальному розмірі 90745,00 грн. Щодо судових витрат. Розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді позивачем підтверджується копією договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, копією акту №59 від 21.10.2024 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, відповідно до яких розмір понесених позивачем витрат за надану правову допомогу складає 10000,00 грн. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на підставі наданих стороною позивача доказів, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу в суді з 10000 грн. до 6000 грн. Правова позиція по таким правовідносинам є сталою, практика численна, складністю справа не відрізняється. Крім того, позивач при подачі позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved