Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У жовтні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державних реєстрацій земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та припинення права власності на земельну ділянку, в якому позивач просить суд: визнати незаконними та скасувати рішення Долинської сільської Ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання №29 від 20.04.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області» та №30 від 16.09.2021 «Про затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності в с. Розумівка, Долинська сільська рада Запорізька область, Запорізький район в межах населених пунктів»; скасувати в Державному земельному кадастрі державні реєстрації земельних ділянок площею 0,1087 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1120, площею 0,0659 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121 та площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , здійснені 02.09.2021 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ФОП [PERSON] від 23.06.2021; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, номер запису про право власності 44483900, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60956540 від 18.10.2021, здійснену державним реєстратором Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Дьомушкіним Романом Васильовичем; припинити право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, номер запису про право власності 44483900, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60956540 від 18.10.2021. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 18.08.2004 його сестра [PERSON] , придбала у власність у гр. [PERSON] нежитлову будівлю літ. А в [ADDRESS] . Рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 23.12.2004 №25 гр. [PERSON] було надано згоду на складання проекту землеустрою щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки 0,25 га з винесенням в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Розумівської сільської ради в [ADDRESS] . Рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 17.03.2006 р. №7 переведено з нежилого приміщення загальною площею 169,2 кв.м., житловою площею 99,1 кв.м., колишньої контори в жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] гр. [PERSON] та затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №724034 від 10.05.2006. На підставі нотаріально посвідченого договору дарування житлового будинку від 21.01.2010 [PERSON] подарувала його матері, [PERSON] , житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 3248 кв.м., загальною площею 169,6 кв.м. В п. 1 вказаного договору дарування житлового будинку зазначено, що згідно довідки про земельний статус земельної ділянки, виданої Запорізьким районним відділом земельних ресурсів 13.04.2006, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 2322188400:07:002:0551 і на цій земельній ділянці розташовано: «А» - житловий будинок, цегла, житловою площею 99,5 кв.м., «У1» - вбиральня, №2 паркан, І замощення, «У» - вбиральня. 26.03.2015 р. Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області (шостого скликання) прийнято рішення №6 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. [PERSON] », згідно з пунктом 1 якого надано дозвіл гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд в натурі на місцевості, розташованої в [ADDRESS] . [PERSON] у 2015 році звернулась до землевпорядної організації із питанням розробки технічної документації із землеустрою, про що з ФОП [PERSON] укладено договір №03/01/2015 від 03.01.2015. На виконання вказаного договору була розроблена відповідна технічна документація, однак, орган місцевого самоврядування без обґрунтування підстав відмовляв у її розгляді. У зв`язку із цим, 18.06.2018 [PERSON] звернулась до іншої організації, а саме ФОП [PERSON] із заявою про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована за адресою: [ADDRESS] . 27.06.2018 до Долинської сільської Ради Запорізького району Запорізької області представником [PERSON] було подано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для підписання акту погодження меж з суміжними власниками та землекористувачами земельної ділянки. 19.07.2018 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області винесено рішення №25 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання №6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , [ADDRESS] ». Вважаючи вказане рішення Долинської сільської ради №25 від 19.07.2018 незаконним, [PERSON] оскаржила його до Запорізького окружного адміністративного суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2019 по справі №280/4437/18 адміністративний позов [PERSON] до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області було задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 25 від 19.07.2018 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Факт належного формування та державної реєстрації земельної ділянки площею 0,2500 га. під житловим будинком літ. А та господарськими і побутовими спорудами в [ADDRESS] із присвоєнням їй кадастрового номера 2322188400:07:002:0551 також підтверджується і Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2307022432020 від 30.01.2020. На підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 19.03.2020 [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В п. 3 вказаного договору дарування від 19.03.2020 зазначено, що відповідно до документа, що підтверджує право власності Договору дарування житлового будинку, посвідченого Ніколаєвською Л.Б., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, 21.01.2010 за реєстровим №83, та Технічного паспорта на вищезазначений житловий будинок, виготовленого ФОП « [PERSON] » станом на 12.02.2020, на земельній ділянці розташовано: житловий будинок, цегла, житловою площею 86,2 кв.м., загальною площею 172,4 кв.м., позначений в плані літерою «А», сарай, позначений в плані літерою «Б», паркани, позначені в плані цифрами «№2, 3», ворота, позначені в плані цифрою «№4», замощення, позначені в плані цифрами «І, ІІ». В цьому ж пункті договору зазначено, що право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, який відчужується, згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2307022432020 від 30.01.2020, виданого державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Запорізкій області Козачковим С.А., не оформлено будь-яким способом, передбаченим діючим законодавством і питання про його оформлення не вирішувалось, земельна ділянка загальною площею 0,2500 гектарів, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 2322188400:07:002:0551. Відповідно до Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] станом на 08.05.2020, на земельній ділянці під цим будинком площею 3248 кв.м. окрім самого житлового будинку знаходяться сарай літ. Б, вбиральня літ. В, альтанка літ. Г, паркани №2, 3, ворота №4, резервуар води №5, зливна яма №6, свердловина №7, замощення літ. І, ІІ. З 2015 року, після надання його матері [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі, необхідний для погодження та затвердження пакет технічної документації виготовлявся двічі, але жодного разу оформлення прав на цю земельну ділянку не було доведено до кінця, в тому числі через перепони, які чинила Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, а саме: не підписання акту погодження меж з суміжними власниками та землекористувачами, прийняття незаконного рішення про скасування рішення Розумівської сільської ради, тощо. З 19.03.2020 нерухоме майно, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 2322188400:07:002:0551, в [ADDRESS] , належить на праві приватної власності вже позивачу [PERSON] і саме він збирався продовжувати оформлення прав на цю земельну ділянку, але вже за собою. На сформованій та зареєстрованій земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 2322188400:07:002:0551 ( [ADDRESS] ), окрім житлового будинку садибного типу (літ. А) знаходяться і інші об`єкти, в т.ч. господарські будівлі і споруди, деякі з яких відносяться до нерухомого майна, але права на які окремо не підлягають державній реєстрації відповідно до діючого законодавства. З 2004 року ця земельна ділянка разом із розташованим на ній нерухомим майном постійно перебувала та перебуває в фактичному користуванні в колі його сім`ї, і членами його родини та ним особисто щорічно сплачувався земельний податок з фізичних осіб, нарахування якого здійснюють податкові органи за місцем знаходження земельної ділянки на підставі даних Державного земельного кадастру з урахуванням бази оподаткування земельним податком. В жовтні 2021 року позивачу стало відомо, що рішенням шостої позачергової сесії Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання №29 від 20.04.2021 р. «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області» було надано згоду Долинській сільській раді Запорізького району Запорізької області на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500 га кадастровий номер 2322188400:07:002:0551 на 3 земельні ділянки орієнтованою площею 0,0800 га. А рішенням одинадцятої чергової сесії Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання №30 від 16.09.2021 «Про затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності в с. Розумівка, Долинська сільська рада Запорізька область, Запорізький район в межах населених пунктів» було затверджено Долинській сільській раді Запорізького району Запорізької області технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності площею 0,2500 га кадастровий номер 2322188400:07:002:0551, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), а саме на утворені в результаті поділу: земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2322188400:07:002:1120 площею 0,1087 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121 площею 0,0659 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122 площею 0,0754 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] . Станом на 17.10.2021 право власності на вказані три земельні ділянки з кадастровими номерами 2322188400:07:002:1120, 2322188400:07:002:1121 та 2322188400:07:002:1122, ні за ким (ні за якою особою) зареєстровано не було. З інформаційної довідки від 21.10.2021 №280547871 йому стало відомо, що на земельну ділянку з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122 вже зареєстроване право приватної власності за [PERSON] . В розділі «Актуальна інформація про право власності» вказаної інформаційної довідки серед іншого зазначено наступну інформацію: номер запису про право власності: 44483900; державний реєстратор [PERSON] , Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Запорізька обл.; підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 17, виданий 07.10.2021, видавник: Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60956540 від 18.10.2021 08:43:34; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власники: [PERSON] . Раніше, до моменту реєстрації поділу, земельні ділянки з кадастровими №№ 2322188400:07:002:1120, 2322188400:07:002:1121, 2322188400:07:002:1122 складали одну земельну ділянку під кадастровим номером 2322188400:07:002:0551. Жодних звернень до нього з приводу поділу земельної ділянки під належним йому нерухомим майном перед прийняттям оскаржуваних рішень Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області - не було. В силу нерозривного поєднання нерухомого майна із земельною ділянкою, на якій воно розташовано, право позивача користуватися відповідною земельною ділянкою є невід`ємним від розташованого на ній нерухомого майна не лише в межах житлового будинку, а і в межах інших господарських будівель і споруд, оскільки його домоволодіння є садибою (житловим будинком садибного типу), тобто в даному випадку має діяти та застосовуватись так званий принцип цілісності (єдності) юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній житлового будинку з господарськими будівлями та/або спорудами, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Зазначені правові висновки з питань застосування принципу цілісності (єдності) нерухомого майна із земельною ділянкою, застосування ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України та інших положень законодавства, неодноразово висловлювались Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04.12.2018 р. у справі №910/18560/16, від 05.12.2018 р. у справі №713/1817/16-ц, від 03.04.2019 р. у справі №921/158/18, від 18.12.2019 р. у справі № 263/6022/16-ц, а також в інших постановах Верховного Суду. Позивач має намір реалізувати свою зацікавленість в оформленні прав на земельну ділянку під належним йому нерухомим майном. Зацікавленість в оформленні прав на земельну ділянку єдиним масивом під належним позивачу нерухомим майном і є тим самим охоронюваним законом інтересом, правом на оформлення користування/власності на відповідну земельну ділянку. Таке право/охоронюваний законом інтерес виникло у позивача одночасно з придбанням нерухомого майна у власність, а тому є порушеним внаслідок прийняття Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області оскаржуваних рішень щодо поділу земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 та наступним наданням однієї з трьох земельних ділянок, що утворились в результаті поділу, у власність відповідача [PERSON] . У зв`язку з цим, позивач вважає, що оскаржувані рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області є незаконними та підлягають скасуванню. Крім того, додатковою підставою для скасування оскаржуваних рішень позивач зазначає порушення положень законодавчих актів, що мали місце під час складання, погодження та затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 23.06.2021, розробленої ФОП [PERSON] , а також невідповідність вказаної технічної документації із землеустрою вимогам діючого законодавства (зокрема, документація із землеустрою не містить інформацію про наявні в межах об`єкта землеустрою будівлі, споруди та речові права на них, технічна документація містить неповні та недостовірні відомості про встановлені межові знаки на межі поділу, а самі межові знаки фактично ніким і ніколи не встановлювались, позивач не надавав будь-якої згоди щодо поділу земельної ділянки під належною йому нерухомістю, тощо). Оскільки підлягають скасуванню оскаржувані незаконні рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо поділу земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551, то відповідно підлягають скасуванню в Державному земельному кадастрі і державні реєстрації трьох земельних ділянок, які утворились в результаті цього поділу. У зв`язку з цим, на думку позивача, також є незаконними наступні дії з передання у власність [PERSON] однієї з трьох земельних ділянок з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, що утворила в результаті вказаного поділу, а тому підлягає скасуванню державна реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку з одночасним припиненням її права власності на неї з огляду на приписи ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України, ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.10.2021 заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову в цій справі задоволено частково: накладено арешт на земельні ділянки площею 0,1087 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1120, площею 0,0659 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121 та площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цих земельних ділянок (у тому числі у разі їх відчуження, поділу чи об`єднання з іншими ділянками, надання їх у заставу/іпотеку). Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29.10.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. В ході пдіготовчого засуданння ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 13.01.2022 витребувано у Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 23.06.2021, розробленої ФОП [PERSON] на підставі рішення Долинської сільської ради № 29 від 20.04.2021, на підставі якої 02.09.2021 Міжрайонним управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області здійснена державна реєстрації земельних ділянок площею 0,1087 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1120, площею 0,0659 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121 та площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122. Відповідачем Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому містяться заперечення проти позовних вимог та прохання відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області є власником та розпорядником земельної ділянки комунальної власності площею 0,2500 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551, ця земельна ділянка ніколи не перебувала у приватній власності, позивач [PERSON] та його мати [PERSON] власниками або користувачами вказаної земельної ділянки не були. Саме по собі отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Відчужувач на момент укладення договору дарування не мав права власності на вказану земельну ділянку, а тому до позивача, як нового власника нерухомого майна, не перейшло право власності на спірну земельну ділянку в силу положень статей 120 ЗК україни та 377 ЦК України. Прийняття Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області рішень щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 0,2500 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 (№29 від 20.04.2021 р. та №30 від 16.09.2021 р.) є її дискреційними повноваженнями, а рішення №29 від 20.04.2021 р. є актом індивідуальної дії, який стосується лише прав та інтересів визначеного в акті особи, дія цього акту припинилась шляхом його виконання, а отже вказане рішення не може бути скасовано. Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області зазначає, що нею не заперечується той факт, що позивач має право оформити право власності на земельну ділянку під своїм будинком, і сільською радою земельна ділянка під будинком позивача не вилучалась, і у власність або користування нікому не передавалась. Також зазначає, що сарай (літ. Б) не був у власності дарувальника [PERSON] та не міг перейти у власність обдарованого [PERSON] . Вказує, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а сам по собі технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна. У відповідачів за даним позовом відсутні повноваження щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Заявлені позивачем вимоги щодо реєстраційних дій є основними, а не похідними від спору стосовно майна або майнових прав, яких позивачем не заявлено, що виключає можливість розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства. Відповідач [PERSON] належним чином обізнана про те, що на розгялді Запорізького аройнного суду Запорізької обалсті перебуває вкзана цивільна справа, відзиву на позовну заяву або інших заяв по суті справи не подала, була пристуня в підгтовочому засіданні, надавала заяви про відкоадення розгляду справи. Позивач скористався своїм правом подати до суду відповідь на відзив, в якому наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, в обґрунтування чого навів відповідні доводи проти заперечень Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, викладених у її відзиві на позовну заяву. Відповідач Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області подала до суду заперечення, в яких наполягала на відмові у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 20.06.2023 провадження по вказаній цивільній справі було зупинено у зв`язку з перебуванням позивача [PERSON] на військовій службі за мобілізацією в Збройних Силах України. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 02.10.2023 провадження у справі було поновлено. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16.01.2024 призначено у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро». Провадження у справі було зупинено на час проведення земельно-технічної експертизи. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.02.2024 витребувано у ФОП « [PERSON] » оригінал або відповідно завірену, якісну, придатну для дослідження копію технічної документації землеустрою, виготовленої ФОП [PERSON] на замовлення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної форми власності в с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, на підставі якої земельну ділянку з кадастровим номером 2322188400:007:002:0551 поділено та утворено три земельні ділянки: з кадастровим номером 2322188400:07:0002:1120, площею 0.1087 га; з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121, площею 0,0659 га; з кадастровим номером 2322188400:07:0002:1122, площею 0,0754 га. 10.04.2024 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області по даній справі призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро». Провадження по справі було зупинено на час проведення земельно-технічної експертизи. 20.06.2024 до суду надійшов лист ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», відповідно до якого ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 10.04.2024 по справі №317/3481/21 повернуто без виконання, у зв`язку з несплатою вартості проведення експертизи. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21.06.2024 провадження у справі було поновлено. В судовому засіданні представник позивача адвокат Бєлан С.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просив їх задовольнити. Представник відповідача Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, адвокат Воронов О.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, прославшись на доводи, викладені у заявах по суті справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд установив наступне. 18.08.2004 [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №4351, отримала у власність від гр. [PERSON] нежитлову будівлю літ. А, яка розташована в [ADDRESS] та має такі характеристики: на земельній ділянці площею 3248 кв.м. розташовано: адміністративна будівля, цегла, загальною площею 163,3 кв.м., позначена в плані літерою «А», вбиральні, позначені в плані літерами «У1, У», паркан, позначений в плані цифрою «№1», замощення, позначене в плані літерою «І». Реєстрацію вказаного договору купівлі-продажу за реєстраційним №37997 здійснено 18.08.2004, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №40808 від 18.08.2004. (т. 1 а.с. 25-27) Рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 23.12.2004 №25 «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд» надано згоду [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 0,25 га з винесенням в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд на території Розумівської сільської ради в [ADDRESS] , та рекомендовано [PERSON] замовити складання проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд в ліцензованій землевпорядній організації. (т. 1 а.с. 28) Рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 17.03.2006 №7 переведено з нежилого приміщення загальною площею 169,2 кв.м., житловою площею 99,1 кв.м., бувшої контори в жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , гр. [PERSON] , а також затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] (т. 1 а.с. 29) Згідно з актом приймання в експлуатацію завершеного будівництва житлового будинку і господарських будівель в індивідуального забудовника від 17.03.2006 забудова земельної ділянки розпочата в 1957 році і закінчена в 1965 році, площа земельної ділянки, котра фактично знаходиться в користуванні громадянина становить 2500 м2, на ділянці збудовано одноповерховий житловий дім, господарські будівлі прибудова, благоустрій і озеленіння ділянки фруктовий сад. Комісія постановила вважати прийнятими в експлуатацію завершені будівництвом житлового будинку і господарських будівель на земельній ділянці громадянина [PERSON] . (т. 1 а.с. 30) Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №10739163 від 24.05.2006 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №724034 від 10.05.2006, виданого Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 14703151). В описі об`єкта зазначено: житловий будинок, літ. А, житловою площею 99,1 кв.м., вбиральні літ. У, У1, паркан №1 та замощення літ. І, загальна площа 169,2 кв.м., площа земельної ділянки - 3248 кв.м. (т. 1 а.с. 32) 21.01.2010 [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 21.01.2010, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвською Л.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №83, подарувала [PERSON] , житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 3248 кв.м., загальною площею 169,6 кв.м. В п. 1 вказаного договору зазначено, що згідно довідки про земельний статус земельної ділянки, вид. Запорізьким районним відділом земельних ресурсів 13.04.2006, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 2322188400:07:002:0551, і що на вказаній земельній ділянці розташовано: «А» - житловий будинок, цегла, житловою площею - 99,5 кв.м., «У1» - вбиральня, №2 паркан, І замощення, «У» - вбиральня. (т. 1 а.с. 33-34) 22.02.2010 право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25379773 від 22.02.2010. (т. 1 а.с. 35) 26.03.2015 Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області (шостого скликання) прийнято рішення №6 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. [PERSON] », згідно з пунктом 1 якого надано дозвіл гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд в натурі на місцевості, розташованої в [ADDRESS] . (т. 1 а.с. 36) 19.07.2018 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області винесено рішення №25 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання №6 від 26 березня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» гр. [PERSON] , [ADDRESS] ». Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його незаконним, [PERSON] оскаржила його до Запорізького окружного адміністративного суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2019 по справі №280/4437/18 адміністративний позов [PERSON] до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 25 від 19.07.2018 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». У вказаному рішенні від 10.01.2019 по справі №280/4437/18 Запорізький окружний адміністративний суд встановив, зокрема, наступні обставини та зробив такі висновки: «27.06.2018 до Долинської сільської Ради Запорізького району Запорізької області представником [PERSON] було подано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для підписання акту погодження меж з суміжними власниками та землекористувачами земельної ділянки. 19.07.2018 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області винесено рішення № 25 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання № 6 від 26 березня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» гр. [PERSON] , [ADDRESS] ». […] Згідно долученої до матеріалів справи технічної документації судом встановлено, що земельній ділянці, розташованій за адресою [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер 2322188400:07:002. Весь пакет технічної документації готовий та був поданий для підписання акту погодження меж з суміжними власниками та землекористувачами. […] Судом встановлено, що [PERSON] зверталась ще у 2015 році до землевпорядної організації із питанням розробки технічної документації із землеустрою, про що з ФОП [PERSON] укладено договір № 03/01/2015 від 03.01.2015. На виконання вказаного договору була розроблена відповідна технічна документація, однак, орган місцевого самоврядування без обґрунтування підстав відмовляв у її розгляді. У зв`язку із цим, 18.06.2018 [PERSON] звернулась до іншої організації, а саме ФОП [PERSON] із заявою про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована за адресою: [ADDRESS] . […] Також, за твердженням відповідача, підставою для скасування рішення № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. [PERSON] » стало порушення вимог ст. 55 Закону України «Про землеустрій», оскільки в наданій технічній документації були відсутні правовстановлюючі документи на всі об`єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці. Суд зазначає, що в даному випадку посилання відповідача на положення ст. 55 Закону України «Про землеустрій» також є безпідставним, оскільки п.п. «є» вказаної норми Закону говорить про необхідність долучення копій правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані). Тобто, вказані положення Закону допускають можливість відсутності у складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі копій правовстановлюючих документів, якщо права власності на такі об`єкти не зареєстровані. Відтак, обґрунтуванням відповідачем оскаржуваного рішення положеннями Закону України «Про землеустрій» не відповідає змісту законодавчо закріплених положень щодо складу технічної документації». (т. 1 а.с. 37-42) Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.01.2020 №НВ-2307022432020 земельна ділянка площею 0,25 га, місце розташування: [ADDRESS] (цільове призначення / вид використання: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) має кадастровий номер - 2322188400:07:002:0551. Державну реєстрацію вказаної земельної ділянки здійснено 30.01.2020 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП [PERSON] (т. 1 а.с. 43-47) 19.03.2020 [PERSON] на підставі договору дарування від 19.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №559, подарувала позивачу, [PERSON] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 3 вказаного договору дарування від 19.03.2020, відповідно до документа, що підтверджує право власності Договору дарування житлового будинку, посвідченого Ніколаєвською Л.Б., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, 21.01.2010 за реєстровим №83, та Технічного паспорта на вищезазначений житловий будинок, виготовленого ФОП « [PERSON] » станом на 12.02.2020, на земельній ділянці розташовано: житловий будинок, цегла, житловою площею 86,2 кв.м., загальною площею 172,4 кв.м., позначений в плані літерою «А», сарай, позначений в плані літерою «Б», паркани, позначені в плані цифрами «№2, 3», ворота, позначені в плані цифрою «№4», замощення, позначені в плані цифрами «І, ІІ». Також в цьому пункті договору зазначено, що право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, який відчужується, згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2307022432020 від 30.01.2020, виданого державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Запорізкій області Козаковим С.А., не оформлено будь-яким способом, передбаченим діючим законодавством і питання про його оформлення не вирішувалось, земельна ділянка загальною площею 0,2500 гектарів, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 2322188400:07:002:0551. (т. 1 а.с. 48-51) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204724245 від 19.03.2020 за [PERSON] на підставі вказаного договору дарування 19.03.2020 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок, літ. А, за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2057866423221, номер об`єкта в РПВН - 14703151). В графі «Опис об`єкта» (об`єкт - житловий будинок, літ. А) цього витягу зазначено: загальна площа (кв.м): 172.4, житлова площа (кв.м): 86.2, матеріали стін: цегла, Опис: сарай літ. Б, паркани №2, 3, ворота №4, замощення І. (т. 1 а.с. 52) Згідно зі схемою розташування будівель та споруд до Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ( [ADDRESS] ), виготовленого ФОП [PERSON] станом на 08.05.2020 року, на земельній ділянці загальною площею 3248 кв.м. знаходяться житловий будинок літ. А., сарай літ. Б, вбиральня літ. В, альтанка літ. Г, паркани №2, 3, ворота №4, резервуар води №5, зливна яма №6, свердловина №7, замощення І, ІІ. (т. 1 а.с. 53-54) Відповідно до довідки №465 від 23.05.2011, виданої виконкомом Розумівської сільської ради, [PERSON] проживає в [ADDRESS] з 2003 року по теперішний час. (т. 1 а.с. 55) Згідно з довідкою №1115 від 30.08.2017, виданої виконкомом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , донька [PERSON] . В цій довідці також зазначено, що мають земельну ділянку члени сім`ї: гр. [PERSON] має земельну ділянку для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0748 га. (т. 1 а.с. 56) До позовної заяви позивачем додані копії декількох квитанцій про сплату земельного податку з фізичних осіб, за твердженням позивача за використання земельної ділянки, що розташована під житловим будинком, літ. А, з господарськими будівлями і спорудами. Відповідачем Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області дана обставина не заперечувалась. (т.1 а.с. 57-61) Рішенням шостої позачергової сесії Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання №29 від 20.04.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області» надано згоду Долинській сільській раді Запорізького району Запорізької області на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500 га кадастровий номер 2322188400:07:002:0551 на 3 земельні ділянки орієнтованою площею 0,0800 га. (т. 1 а.с. 61) Рішенням одинадцятої чергової сесії Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання №30 від 16.09.2021 «Про затвердження технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності в с. Розумівка, Долинська сільська рада Запорізька область, Запорізький район в межах населених пунктів» затверджено Долинській сільській раді Запорізького району Запорізької області технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності площею 0,2500 га кадастровий номер 2322188400:07:002:0551, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), а саме на утворені в результаті поділу: - земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2322188400:07:002:1120 площею 0,1087 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] ; - земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121 площею 0,0659 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] ; - земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122 площею 0,0754 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] . В пункті 2 вказаного рішення зазначено, що після прийняття даного рішення здійснити державну реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». (т. 1 а.с. 62) Рішенням дванадцятої позачергової сесії Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання №17 від 07.10.2021 передано земельну ділянку комунальної власності із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 2322188400:07:002:1122 площею 0,0754 га по [ADDRESS] гр. [PERSON] . Згідно з двома інформаційними довідками (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) від 17.10.2021 №279670012 та №279670058, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2322188400:07:002:1120 та 2322188400:07:002:1121 ні за ким не зареєстровано (відомості у відповідних реєстрах відсутні). (т. 1 а.с. 63, 64) Відповідно до інформаційної довідки від 21.10.2021 №280547871 право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2479785423060) зареєстроване за [PERSON] . В підрозділі «Актуальна інформація про право власності» розділу «Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» інформаційної довідки від 21.10.2021 р. №280547871 зазначено наступне: номер запису про право власності / довірчої власності: 44483900; тип права власності: право власності; дата, час державної реєстрації: 12.10.2021 10:11:10; державний реєстратор: [PERSON] , Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Запорізька обл.; підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 17, виданий 07.10.2021, видавник: Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60956540 від 18.10.2021 08:43:34, [PERSON] , Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Запорізька обл.; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власники: [PERSON] . (т. 1 а.с. 72) Відповідно до трьох Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.10.2021 №НВ-9902097422021, №НВ-9902097122021 та №НВ-9902096642021 земельні ділянки площею 0,1087 га з кадастровим №2322188400:07:002:1120, площею 0,0659 з кадастровим №2322188400:07:002:1121 та площею 0,0754 га з кадастровим №2322188400:07:002:1122 (цільове призначення / вид використання: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови) мають однакове місце розташування: [ADDRESS] . Щодо двох земельних ділянок з кадастровими номерами 2322188400:07:002:1120 та 2322188400:07:002:1121 форма власності зазначена як комунальна власність, а щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122 як приватна. Державну реєстрацію всіх трьох вказаних земельних ділянок здійснено 02.09.2021 Міжрайонним управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 23.06.2021 р., виготовленої ФОП [PERSON] . (т. 1 а.с. 74-88) Аналогічна інформація стосовно вказаних трьох земельних ділянок міститься також і в Інформаціях Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.10.2021 та 21.10.2021. (т. 1 а.с. 89-96) Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.10.2021 р. Відділом поліції №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за заявою [PERSON] 06.10.2021 зареєстровано кримінальне провадження №12021087230000186 за ст. 356 КК України (за фактом самоправства). (т. 2 а.с. 45) Згідно наданої позивачем копії висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 30.12.2022 р. №СЕ-19/108-22/14805-ДЗ за результатами судової експертизи з питань землеустрою, проведеної в кримінальному провадженні №12021087230000186 від 06.10.2021, експертом зроблені висновки, що розроблена ФОП [PERSON] на замовлення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області технічна документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551, розташованої за адресою: [ADDRESS] : 1) не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; 2) виконана з недотриманням вимог нормативно-правових актів у сфері землеустрою, а саме містить неповну, недостовірну інформацію, порушує основні принципи землеустрою та Державного земельного кадастру, являється такою, що не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. (т. 2 а.с. 48-83) Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши дійсні її обставини, дослідивши усі зібрані по справі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Як раніше було встановлено судом, на підставі договору дарування, посвідченого 19.03.2020 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., реєстровий номер 559, позивач [PERSON] набув у власність нерухоме майно житловий будинок, літера А, загальною площею 172,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 розташовані: житловий будинок, літ. А, сарай, літ. Б, паркани, №2, 3, ворота, №4, замощення І. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204724245 від 19.03.2020 право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] . До набуття права власності [PERSON] на нерухоме майно, право власності на нежитлову будівлю, літ. А., разом з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , до 18.09.2004 належало [PERSON] , право власності на житловий будинок, літ. А, разом з господарськими будівлями і спорудами за цією ж адресою з 18.09.2004 до 21.01.2010 належало [PERSON] , а з 21.01.2010 до [INFO] [PERSON] . До моменту поділу земельної ділянки та прийняття оскаржуваних рішень Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, всі три земельні ділянки з кадастровими номерами 2322188400:07:002:1120, 2322188400:07:002:1121, 2322188400:07:002:1122, які утворились в результаті поділу, складали одну (єдину) земельну ділянку з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551, на якій і розташовані належні позивачу житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Згідно частин першої та другої статті 377 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент набуття [PERSON] права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Частина 1 статті 377 Цивільного кодексу України та частина 1 статті 120 Земельного кодексу України в редакціях, чинних до 10.12.2009 та 01.01.2010 відповідно, однаково передбачали, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України в редакціях, чинних на момент набуття [PERSON] та [PERSON] права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакціях, чинних на момент набуття [PERSON] та [PERSON] права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частина перша статті 377 ЦК України в редакції Закону №1720-IX від 08.09.2021 встановлює, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до чинної редакції частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Згідно з ч. 11 ст. 120 ЗК України в цій ж редакції, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт. В силу нерозривного поєднання нерухомого майна із земельною ділянкою, на якій воно розташовано - право користування земельною ділянкою є невід`ємним від розташованого на ній нерухомого майна щонайменше в зовнішніх межах об`єктів нерухомого майна, будівель і споруд та в межах, необхідних для їх нормальної експлуатації, так званий принцип цілісності (єдності) юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інше прямо не передбачено умовами договору чи приписами законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі №924/856/20. За висновками, викладеними у пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 р. у справі № 921/158/18, виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України), за яким власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована, ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (пункти 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18). Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 та від 18.12.2019 р. у справі № 263/6022/16-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18, пункти 8.3-8.5) наголосила на тому, що: правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, у разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (у період з 01 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України; стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України № 1702-VI від 5 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер. Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства». Суд вважає, що нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а отже, використання будівель і споруд, належних позивачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. І хоча право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під домоволодінням (житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами), що належить позивачу на праві приватної власності, належним чином не оформлене, однак неоформлення права на єдину земельну ділянку під домоволодінням (зокрема, але не виключно, в межах земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551) не може бути підставою для обмеження права позивача, як власника нерухомого майна, будівель та споруд, на користування зазначеним майном та, відповідно, земельною ділянкою, на якій воно розташовано. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 15.06.2022 р. у справі №201/7770/20. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалася про те, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття [див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (пункт 8.17), від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц (пункт 61), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (пункт 34)]. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.03.2024 р. у справі №902/1207/22 вчергове звернула увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди хоч безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, але знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства [див. постанови від 04.12.2018 р. у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 р. у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 р. у справі № 200/606/18 (пункти 37, 38)]. Згідно з указаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття [див. постанову від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42)]. З урахуванням наведених приписів у разі наявності в особи права власності на об`єкт нерухомості недопустимим є створення перешкод для реалізації такою особою права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування її об`єкта, а також для оформлення відповідних договірних відносин щодо цієї ділянки (див. пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19). Отже, перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості та наявність підстав для вжиттям новим власником нерухомого майна дій з оформлення прав на земельну ділянку. Як убачається з матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551, поділ якої здійснила Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, не є вільною, оскільки знаходиться під житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, що перебувають у власності позивача. Так, [PERSON] є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на відповідній земельній ділянці, та зацікавлений в оформленні права власності чи користування земельною ділянкою площею 0,2500 га, необхідною для обслуговування вказаних об`єктів, у встановленому законодавством порядку. При цьому суд враховує, що ніхто інший, окрім власника цих об`єктів, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктами нерухомого майна, будівлями та спорудами, що належать [PERSON] . Таким чином, для безперешкодного та повноцінного використання домоволодіння (об`єктів нерухомого майна, господарських будівель і споруд) позивач має право отримати від власника земельної ділянки відповідне речове право на земельну ділянку у розмірі, необхідному для експлуатації та обслуговування всіх належних йому об`єктів нерухомого майна, будівель та споруд. Положеннями статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Згідно ч. 3 ст. 121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим). Суд враховує, що площа земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551, яку було поділено, становить 0,25 га, що відповідає розміру земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах, право на безоплатну передачу якої має позивач згідно з п. г) ч. 1 ст. 121 ЗК України, а також положення частини 11 статті 120 ЗК України, яка передбачає порядок дій набувача об`єкта нерухомого майна та органу місцевого самоврядування в разі, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні. Суд також враховує, що права на землю підпадають під категорію «майно» яке міститься у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції та є автономним поняттям, яке охоплює як «існуюче майно», так і активи, в тому числі позови, щодо яких заявник може стверджувати, що він має принаймні, «легітимні очікування». Для визнання «майна» у формі «легітимного очікування», заявник повинен мати здійснюване право, яке, якщо застосувати принцип, викладений у пункті 52 рішення в справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) не може суперечити суттєвому майновому інтересу, який достатньою мірою встановлено національним законодавством (див. рішення у справі «Белане Надь проти Угорщини» (Belane Nagy v. Hungary (§ 79)). У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого «права власності». Статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 р. у справі №344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20) вказала, зокрема, наступне: «У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84). Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява № 44277/98). В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права. У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому… Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.». Суд вважає, що зацікавленість позивача у придбанні (в оформленні) земельної ділянки єдиним масивом під належним йому домоволодінням (житловим будинком разом з господарськими будівлями та спорудами) і є тим самим охоронюваним законом інтересом, «легітимним (правомірним) очікуванням», правом на оформлення користування/власності на відповідну земельну ділянку. Таке право/охоронюваний законом інтерес/«легітимне (правомірне) очікування» виникло у позивача одночасно з отриманням у власність нерухомого майна, а не виникне в майбутньому з моменту звернення із відповідною заявою (клопотанням) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Суд зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 та площею 0,25 га (до її поділу) належала (належить) на праві комунальної власності Долинській об`єднаній територіальній громаді та повноваження власника щодо якої здійснювала Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, а тому, позивач, з метою належних експлуатації та обслуговування свого домоволодіння мав би отримати право користування на вказану земельну ділянку чи право власності на неї, проте позбавлений можливості оформити таке право, оскільки на підставі рішень Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області здійснено поділ цієї земельної ділянки на три окремі земельні ділянки, а в подальшому одну з цих трьох земельних ділянок, що утворились в результаті поділу, передано у власність відповідачу [PERSON] . Згідно зі ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Головна річ і належна є відокремленими одна від одної різнорідні речі. Різниця між ними полягає в тому, що головна річ може бути використана за призначенням і без належності, а належність за загальним для неї призначенням без головної речі використовуватися не може. Головна річ наділена самостійним значенням, а належність лише виконує допоміжну роль. Статтею 187 ЦК України встановлено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Відповідно до статті 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором. Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно зі ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вказане, складовими садиби обов`язково повинні бути земельна ділянка, житловий будинок, а також інші другорядні об`єкти, які безпосередньо пов`язані або обслуговують земельну ділянку та житловий будинок. Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2021 р. №127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582/5773 (далі Інструкція): будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень; допоміжні будівлі - будівлі, які виконують функцію допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків; забудована площа земельної ділянки або території - площа, зайнята всіма будівлями, забудованою слід уважати також площу під заглибленими (підземними) спорудами, під арками будинків; замощення - спеціальне покриття вздовж зовнішнього боку стін будинку для захисту фундаментів від атмосферних опадів. Згідно з п. 9 розділу І Інструкції технічна інвентаризація комплексу будівель та споруд проводиться шляхом інвентаризації окремих будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, об`єднаних у комплексі цільовим призначенням, розташованих за однією адресою. Відповідно до пункту 4 підрозділу 1 розділу ІІ Інструкції господарські (допоміжні) будівлі (сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, сміттєзбірники тощо) та споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо) підлягають технічній інвентаризації в складі основної будівлі. Згідно з п. 3 підрозділу 3 розділу ІІ Інструкції на присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються допоміжні (господарські) будівлі (сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо). Пунктом 2 підрозділу 4 розділу II Інструкції передбачено, що господарські (допоміжні) будівлі (котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, гаражі, сараї, сміттєзбірники тощо), розміщені на земельних ділянках або територіях житлових, громадських та інших будинків, виконують функції допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії (ч. 4 ст. 5 Закону №1952-IV). Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Мінестерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 р. №158 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.08.2018 р. за №976/32428, передбачено, що господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них, а господарські (присадибні) споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій, до яких належать колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо, та прибудови до них. Державній реєстрації підлягають лише речові права на будівлі і споруди, які є окремою нерухомою річчю, тобто не є приналежністю головної речі і складовою частиною іншої речі. Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол тощо), наземні та підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди, тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв`язку з чим право власності на зазначені будівлі та споруди як на окремі об`єкти державній реєстрації не підлягають. В постанові від 31.07.2019 у справі №127/24183/16-ц Верховним Судом зроблені, зокрема, такі висновки: «Відповідно до частин першої і другої статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю, а приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок може складатися власне із самого будинку або з будинку та інших приміщень, що забезпечують нормальне проживання в ньому людини (наприклад, гараж, погріб, сарай, відокремлений санвузол тощо). У цьому випадку будинок є головною річчю, а підсобні приміщення розглядаються як невід`ємна частина будинку (приналежність). Відповідно до частини першої статті 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. З указаного вбачається, що до складу садиби належать не лише житловий будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол тощо) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження. У садибі головною річчю є житловий будинок, а інші складові елементи є його приналежністю, а отже, різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і становлять з будинком одне ціле.». Врахувавши встановлені у справі обставини та вказані положення законодавства, суд дійшов висновку, що сарай літ. Б, паркани №2, 3, ворота №4, замощення І (згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та вбиральня літ. В, альтанка літ. Г, резервуар води №5, зливна яма №6, свердловина №7, замощення ІІ (згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) є саме тими господарськими будівлями та спорудами, що мають юридичний статус приналежності до головної речі житлового будинку літ. А за адресою: [ADDRESS] , і всі разом з цим житловим будинком складають садибу. Таким чином, належні позивачу житловий будинок разом зі всіма господарськими будівлями і спорудами необхідно розглядати як садибу, як єдине ціле, де житловий будинок є головною річчю, а господарські будівлі і споруди є його приналежністю. Тому для безперешкодного та повноцінного використання житлового будинку разом з усіма господарськими будівлями та спорудами, позивач має право оформити користування чи право власності на відповідну земельну ділянку єдиним масивом під всім належним йому майном у розмірі, достатньому та необхідному для нормальної експлуатації та обслуговування такого майна. Суд вважає, що Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області прийняла оскаржувані рішення, які, всупереч наведеним вище положенням законодавства, створюють позивачу перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою після набуття права власності на домоволодіння (садибу), що на ній розташоване. У зв`язку з цим, суд вважає неспроможними доводи Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про те, що нею не заперечується той факт, що позивач має право оформити право власності на земельну ділянку під своїм будинком, і сільською радою земельна ділянка під будинком позивача не вилучалась, і у власність або користування нікому не передавалась, оскільки за висновком суду позивач має право на оформлення земельної ділянки під всім належним йому на праві власності домоволодінням (всією садибою: житловим будинком разом з господарськими будівлями та спорудами, які становлять одне ціле). Не заслуговують на увагу і обставини щодо статусу будівлі сараю, літ. Б, викладені у відзиві Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, оскільки, як встановлено судом, окрім сараю, літ. Б, на земельній ділянці з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 знаходяться і інші належні позивачу господарські будівлі та споруди, які в даному випадку необхідно розглядати як єдине ціле разом з житловим будинком садибного типу. Крім того, відповідно до заяви [PERSON] , поданої 14.07.2010 до Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, остання просила надати дозвіл на будівництво господарської споруди (сараю) з погребом на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Жодних відповідей або заперечень з боку Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області матеріали справи не містять та сторонами не надано. А в акті обстеження будинку садибного типу [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами від 12.02.2020 вих. №08/78, складеному ФОП [PERSON] , зазначено, зокрема, наступне: «… при проведенні обстеження допоміжних господарських будівель та споруд розташованих на земельній ділянці встановлено, що сарай літ. «Б» відсутній в матеріалах попередньої технічної інвентаризації, та встановлено проведення робіт із заміни покрівлі будівлі згідно з будівельними нормами, виконаних без втручання в несучі конструкції. Вказані зміни відповідно до п.п. 1-4 постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773 (що була чинною на час виникнення спірних відносин), не належать до самочинного будівництва та не потребують документів, що дають право на їх виконання та прийняттю в експлуатацію. Таким чином, з огляду на обставини цієї справи, не можна розглядати окремо лише один житловий будинок садибного типу (літ. А) без прив`язки до нього всіх інших господарських будівель та споруд, а так само і земельну ділянку, необхідну для експлуатації та обслуговування лише цього одного житлового будинку. В даному випадку всі господарські будівлі та споруди разом з житловим будинком необхідно розглядати як єдине ціле, і, відповідно, і земельну ділянку необхідно розглядати як таку, яка необхідна для експлуатації та обслуговування не лише житлового будинку, а і всіх інших будівель та споруд, що на ній розташовані разом з житловим будинком. Згідно з п. 2 Розділу VII «Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом. Пунктом 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про Державний земельний кадастр» установлено, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, інші об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди, лінійні об`єкти енергетичної інфраструктури), право власності на які зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників таких об`єктів на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння. Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Суд враховує, що формування земельної ділянки площею 0,2500 га під житловим будинком літ. А та господарськими і побутовими спорудами в [ADDRESS] та присвоєння їй кадастрового номера 2322188400:07:002:0551 відбулось ще до укладення договору дарування житлового будинку від 21.01.2010 між [PERSON] та [PERSON] , оскільки в п. 1 вказаного договору зазначено, що згідно довідки про земельний статус земельної ділянки, вид. Запорізьким районним відділом земельних ресурсів 13.04.2006 р., земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 2322188400:07:002:0551. Але державну реєстрацію цієї земельної ділянки відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2307022432020 від 30.01.2020 р. здійснено 30.01.2020 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП [PERSON] . Суд виходить з того, що оскаржувані рішення Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та затвердження технічної документації про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 на три окремі земельні ділянки порушують законні права та інтереси позивача на користування земельною ділянкою, яке існує з 19.03.2020 в силу нерозривного поєднання нерухомого майна із земельною ділянкою, на якій воно розташовано, а сам поділ земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:07:002:0551 та реєстрація новоутворених земельних ділянок з подальшою передачею однієї з них у власність [PERSON] здійснені без врахування прав позивача на користування вказаною земельною ділянкою, розташованою під належним йому майном. В п. 62 постанови від 05.12.2018 р. у справі № 713/1817/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такий висновок щодо застосування норм права: «Якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутими у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів». Таким чином, визнання незаконними та скасування оскаржуваних рішень Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області є належним способом захисту цивільного права та інтересу позивача. У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про те, що її оскаржувані рішення не порушують права та інтереси позивача, їх прийняття є її дискреційними повноваженнями, а рішення №29 від 20.04.2021 є актом індивідуальної дії, дія якого припинилась шляхом його виконання, і вказане рішення не може бути скасовано. Суд також відхиляє доводи Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо неможливості розгляду даної справи (заявлених позовних вимог) в порядку цивільного судочинства, враховуючи наступне. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення органу місцевого самоврядування, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки приватний інтерес позивача щодо набуття права власності чи користування земельною ділянкою під належним йому майном, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Схожі за змістом висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №706/563/15-а. Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 2а-1768/11 (провадження № 11-678 апп18) у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Що стосується позовних вимог про скасування в Державному земельному кадастрі державні реєстрації земельних ділянок площею 0,1087 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1120, площею 0,0659 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1121 та площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , здійснені 02.09.2021 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ФОП [PERSON] від 23.06.2021, суд приходить до висновку про те, що в цій частині позов не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права. У зв`язку з чим визнання незаконним та скасування рішення сільської ради яким було надано дозвіл на розробку технічної документації є підставою для скасування відповідної державної реєстрації земельної ділянки. Що стосується позовної вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0754 га з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, номер запису про право власності 44483900, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60956540 від 18.10.2021, здійснену державним реєстратором Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Дьомушкіним Романом Васильовичем та припинення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0754 га. з кадастровим номером 2322188400:07:002:1122, номер запису про право власності 44483900, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60956540 від 18.10.2021, то суд також приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 280547871 від 21.10.2021 вбачається, що право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 2322188400:07:002:1122 зареєстровано державним реєстратором Дьомушкіним Р.В., на підставі рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 17 від 07.10.2021. Разом з цим вказане рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 17 від 07.10.2021 позивачем не оскаржене та не скасовано, у зв`язку з чим, на переконання суду підстави для скасування речових прав та припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, на це час відсутні. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність відшкодування [PERSON] за рахунок Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області витрат по сплаті судового збору в розмірі 1816 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 21000 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial