Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

13.11.2024 року представник позивачки звернулась до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 вересня 2005 року було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON] та доньку [PERSON] . На сьогоднішній день, спільне життя між ними не склалися. З 2014 року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Поступово відносини почали погіршуватися, все частіше виникали непорозуміння з побутових питань, та сторони вирішили фактично припинити відносини. На теперішній час, у сторін абсолютно різні погляди на життя. Між ними втрачене почуття любові й поваги один до одного. Подальше спільне життя й збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Все це свідчить про остаточний розпад родини. Подальше перебування у шлюбі перешкоджатиме позивачці і кожному окремо створити нову родину, що порушуватиме законні права сторін. Спору про поділ спільного майна між ними немає. Спір з приводу місця проживання дитини відсутній. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 14.11.2024 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, але через електронний суд надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але через електронний суд надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 17.09.2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області відповідний актовий запис № 381. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.2009 року, актовий запис №332 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2011 року, актовий запис №78. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з 2014 року, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved