Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9868778. Відповідно до умов договору позивачу надано кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником з метою отримання кредиту. 27 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 42 685, 50 грн, з яких - 12 000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 29 485, 50 грн - сума заборгованості за відсотками, 1200 грн - заборгованість за пенею. 10 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 76847565, відповідно до умов договору позивачу надано кредитні кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату - проценти- від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників № 18 від 27.02.2024 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 13 800, 0 грн, з яких - 4 000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 800, 0 грн - сума заборгованості за відсотками. 21 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 4995426, відповідно до умов договору позивачу надано кредитні кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату - проценти- від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 8840, 0 грн, з яких - 2 000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 6840, 0 грн - сума заборгованості за відсотками. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 9868778 в розмірі 42 685, 50 грн; за договором позики № 76847565 в розмірі 13 800 грн, за договором позики № 4995426 в розмірі 8840, 0 грн на загальну суму 65 325, 50 грн та понесені судові витрати. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 23 вересня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 30 жовтня 2024 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було направлено судову повістку та матеріали. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника відповідача про витребування доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9868778. Відповідно до умов договору позивачу надано кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником з метою отримання кредиту. За умовами договору позичальнику надано кредит в сумі 12 000 грн строком на 105 днів і складається з пільгового та поточного періодів. Договором передбачено розмір комісії за користування кредитом, процентну ставку. (а.с.9-15) 27 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. (а.с.19-21) Згідно Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 42 685, 50 грн, з яких - 12 000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 29 485, 50 грн - сума заборгованості за відсотками, 1200 грн - заборгованість за пенею. (а.с.22) 10 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 76847565 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) згідно з яким позичальнику надано кредит в сумі 4000 грн на строк 20 днів з базовою процентною ставкою за 2, 5% (а.с. 30-32) 14 червня 2021 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем був укладений Договір факторингу №14/06/21. Згідно з п.1.1. вказаного Договору, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Положеннями п.2.2.1 вищевказаного Договору факторингу визначено, що права вимоги, що передаються Фактору для здійснення факторингу, є дійсними (а.с. 34-35). 27 лютого 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 була укладена Додаткова угода № 20, згідно з якою на користь Позивача було відступлено права вимоги згідно з Реєстром боржників № 19 від 27.02.2024 (а.с. 37). Суд вважає за необхідне зазначити, що в даній додатковій угоді цифрові показники загальної суми прав вимоги, ціни продажу згідно реєстру боржників, загальної суми прав вимоги, та інші необхідні цифрові показники не зазначені. З витягу з Реєстру боржників № 19 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що Позивачу було передано право вимоги до Відповідача за договором № 76847565 на суму 13 800, 00 грн., яка складає 4000, 00 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 9 800 грн. - заборгованості за відсотками (а.с. 39). 21 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4995426 (з фіксованою диференційованою ставкою) згідно з яким позичальнику надано кредит в сумі 2000 грн на строк 30 днів з базовою процентною ставкою за перший день користування 71, 71 %, та базовою процентною ставкою з другого дня користування 3, 0 % (а.с. 40-42) 11 квітня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 була укладена Додаткова угода № 22, згідно з якою на користь Позивача було відступлено права вимоги згідно з Реєстром боржників № 23 від 11.04.2024 (а.с. 44). Суд вважає за необхідне зазначити, що в даній додатковій угоді цифрові показники загальної суми прав вимоги, ціни продажу згідно реєстру боржників, загальної суми прав вимоги, та інші необхідні цифрові показники не зазначені. З витягу з Реєстру боржників № 23 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що Позивачу було передано право вимоги до Відповідача за договором № 4995426 на суму 8840, 00 грн., яка складає 2000, 00 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 6840, 0 грн. - заборгованості за відсотками (а.с. 46). Розглядаючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики № 76847565 в розмірі 13 800, 00 грн та за договором позики № 4995426 в розмірі 8840, 0 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до с т.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно з положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, Договором факторингу від 14.06.2021, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем, конкретно визначено, що предметом договору є право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав. При цьому, окремим пунктом у Договорі виділено, що права вимоги, що передаються фактору для здійснення факторингу, є дійсними, що було встановлено в ході судового розгляду. Таким чином, згідно з умовами вищевказаного Договору факторингу, Позивачу було відступлено права вимоги лише стосовно вимог, строк виконання зобов`язань за якими настав, тобто стосовно дійсних вимог, які існували на момент переходу прав вимоги станом на дат укладення договору - 14 червня 2021 року. При цьому, жодних умов щодо передачі прав вимог, які виникнуть у майбутньому Договір факторингу від 14.06.2021 не містить. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. Разом з тим, Договори позики № 76847565 був укладений 10 жовтня 2023 року, а договір позики № 4995426 укладений 21 жовтня 2023 року, тобто вже після укладення договору факторингу, тому строк виконання зобов`язань за ними на дату укладення договору факторингу не настав, і право вимоги за ними не могло бути дійсним на момент укладання Договору факторингу 14.06.2021, тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9868778 в сумі 42 685, 50 грн, суд виходить з наступного. За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203 ЦК України). За правилом ч. 1 205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно ст 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, як це передбачає ч.2 ст 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У відповідності до ч. 3 ст 11 даного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до 12 Закону України «про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, сторони договорів узгодили розміри кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 ст 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Норми ст 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до ст 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, а також те, що відповідачем [PERSON] не виконано вимоги укладеного кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору, пропорційно задоволені частині позову, що складає близько 65 % від сплаченої позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою платіжною інструкцією від 16.08.2024 року. На підставі викладеного, та

Outcome: partial