Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони із [PERSON] мали інтимні стосунки, починаючи з початку 2009 року. За цей час від вказаних відносин народилося четверо дітей: [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2017 року народження. Позивач вказує, що [PERSON] (мати дітей) повідомила йому про це лише в 2024 році, до цього часу пояснювала, що батько дітей її законний чоловік - [PERSON] .. При реєстрації народження дітей дані щодо батька були записані відповідно до ч.1 ст.122 СК України. Позивач [PERSON] вважає себе біологічним батьком дітей, тому просить задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти задоволення. Представник третьої особи - Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення підготовчого судового засідання, в суд не прибув, причини неявки не повідомив. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Згідно положень ст.128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно положень п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Положеннями ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно положень ст.76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved