Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , виключити відомості про батька з актового запису про народження дитини, внести зміни до актового запису, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, змінити по-батькові [PERSON] на [PERSON] . В обґрунтування позову з урахуванням уточнення позовних вимог, які були прийняті судом зазначив, що з 2020 року по 29 листопада 2021 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Мати дитини не бажала подати з ним спільну заяву при реєстрації дитини, посилаючись на те, що незадовго до дати реєстрації дитини вони посварились і він частково пішов з дому не забираючи своїх речей. При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений зі слів відповідачки, тобто відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по - батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Після народження дитини , він піклувався про дитину , займався її вихованням. В лютому 2022 року сімейні стосунки між ним та [PERSON] були припинені і відповідач почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином. На його прохання подати спільну заяву в органах РАЦС, щоб зареєструвати його батьківство, [PERSON] відповідає відмовою. Але 18 квітня 2024 року вони офіційно одружились. Ухвалою судді від 22 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою судді від 10 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про об`єднання в одне провадження матеріалів цивільної справи № 632/693/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, третя особа - Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі справою № 632/683/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Ухвалою судді від 10 липня 2024 року відмовлено [PERSON] про залучення його у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача. Ухвалою судді від 10 липня 2024 року відмовлено у задоволенні позивача про виправлення описки в ухвалі суду від 22.05.2024 року. Ухвалою судді від 10 липня 2024 року відмовлено у прийняті заяви відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Ухвалою судді від 03 грудня 2024 року підготовче судове засідання закінчено та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. [PERSON] народився [INFO] та у свідоцтві про народження серії [NUMBER] його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що 04 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис №189. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Первомайським відділом ДРАЦС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] [INFO] та його батьками зазначені - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що 04 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис №189. 18 квітня 2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Другим відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини четвертої статті 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За положеннями частини першої статті 50 СК України, чоловік має право на батьківство. Згідно статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно з частиною другою статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно результату дослідження медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» № 44640-48681 від 16.09.2024, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає, 99,999%. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно із підпунктом 20 пункту 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із підпункту 2.13.1 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актового запису про народження є рішення суду, а заявлені вимоги про встановлення батьківства не стосуються прав та обов`язків органу реєстрації актів цивільного стану. Судовим розглядом встановлено, що позивач є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,999%, відомості про батька дитини зазначені згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка не заперечувала проти задоволення позову. З урахуванням встановлених судовим розглядом обставин, позов про визнання батьківства підлягає задоволенню. З урахуванням позиції позивача, який не заявляв вимогу щодо стягнення на свою користь судових витрат, відповідно до статті 141 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved