Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 13.05.2024 року громадянин України [PERSON] (відповідач) звернувся до фізичної особи підприємця: [PERSON] (позивач) з комерційною пропозицією придбати в нього товар, а саме: округлі лісоматеріали дубові. ФОП [PERSON] погодився на зазначену пропозицію та визначивши умови продажу: вартість та кількість товару, вказав умови їх продажу, а саме: виставлення покупцю рахунку на оплату, завантаження товару, оплата та подальше відпущення товару з наданням відповідних видаткових накладних та супровідних дорожніх документів, на що [PERSON] погодився. Так, 13.05.2024 року громадянин [PERSON] прибув на територію виробничих потужностей та складів заявника для придбання зазначених лісоматеріалів. В подальшому позивачем було виписано рахунок на придбання зазначеного товару та надано покупцю для проведення оплати та подальшої передачі, відвантаження та отримання [PERSON] товару. Надалі фізичною особою - підприємцем: [PERSON] було вжито заходів щодо завантаження транспорту покупця (відповідача) замовленим товаром: лісоматеріалами, згідно переліку. [PERSON] зазначає, що він, виконавши всі умови заявки та домовленостей, звернувся до [PERSON] з проханням провести відповідну оплату, згідно умов домовленостей та рахунку, після проведення якої стане можливим відпущення завантаженого для придбання товару. Однак, [PERSON] , без наявних на те правових підстав, не проводячи оплату та у відсутності позивача самовільно перемістив завантажений товар: лісоматеріали поза межі території продавця: ФОП [PERSON] , де на даний час він і зберігається, а саме в [ADDRESS] . Так, вимоги позивача: ФОП [PERSON] щодо оплати відвантаженого товару: лісоматеріалів або його повернення у випадку не проведення оплати [PERSON] ігнорує, у зв`язку з чим позивачем подано дану позовну заяву, у якій просить суд задовольнити позовні вимоги щодо повернення безпідставно отриманого майна згідно списку. Позивачем до подачі даної позовної заяви 30.05.2024 було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області суду від 03.06.2024 заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на лісоматеріали. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2024 скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою від 03.06.2024. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.10.2024 ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2024 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 03.06.2024 - скасовано. Ухвалою суду від 01.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Позивач та його представник подали суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовну заяву підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Додатково повідомляють, що майно, яке підлягає поверненню, знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.229). Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку. Зі згоди позивача та його представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що згідно видаткової накладної № 2 від 13.05.2024 постачальник ФОП [PERSON] відвантажив покупцю [PERSON] круглі матеріали дубові на суму 851255,79 грн (а.с.9-11). Також до матеріалів справи долучено докази власності майна позивачу: квитанції, що підтверджують відпуск товару позивачу (а.с.12-22), наряди на відпуск деревини від 17.04.2024 (а.с.23-24). Згідно листа Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 17.05.2024, органом досудового розслідування за результатами розгляду звернення [PERSON] відомості до ЄРДР не вносились (а.с.27). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України) Загальні умови виконання зобов`язання передбачені в ст. 526 ЦК України. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено в ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Як зазначено в ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Статтею193 ГК України передбачено загальні умови виконання господарських зобов`язань. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Оплаті зі сторони замовника підлягає саме надана послуга, факт реального надання якої підлягає доведенню належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 73-79 ГПК України. Висновок про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором, викладено у постанові ВСУ від 02.10.2012 у справі № 23/326. Матеріалами справи підтверджено, що постачальник ФОП [PERSON] відвантажив покупцю [PERSON] круглі матеріали дубові на суму 851255,79 грн. Однак оплата за поставлений товар не проведена, даний факт не спростований відповідачем. Оскільки відповідно до ст.692 ЦК України у випадку відмови покупцем оплатити товар продавець має право відмовитися від договору, то суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право вимагати від відповідача [PERSON] повернення вищезазначеного майна. У зв`язку з цим, позов в межах заявлених вимог підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також 9421,00 грн. сплаченого судового збору (а.с.8а, 85). На підставі наведеного та

Outcome: approved