Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

[PERSON] з звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що вони з відповідачем зареєстровали шлюб 04 вересня 1999 року у Княжицькій сільській раді Броварського району Київської області, про що складений актовий запис №20. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . 04 січня 2024 року відповідач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про розірвання шлюбу. Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про те, що діти проживатимуть з позивачем. З часу фактичного припинення між ними шлюбних відносин з серпня 2022 року, відповідач в добровільному порядку не надавав кошти на утримання дітей. Лише за вимогою позивача та на прохання дітей у період часу з березня 2023 року по травень 2024 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, перераховуючи кошти на картковий рахунок позивача. Позивач самостійно не може забезпечити необхідний та достатній розмір витрат для повноцінного утримання дітей. Батько дітей є здоровою та працездатною особою та може сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі передбаченому законодавством. На підставі\~викладеного,\~просила суд\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовільнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача адвокат Юсєєв Т.С. позовні вимоги не визнав, зазначивши, що обставини, що позивач утримує самостійно дітей є не обгрунтованими. Також, позивачем не зазначено про обов`язок відповідача утримувати інших осіб. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , які видані 23.06.2011 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області. На підставі ст. 180 СК України, відповідач [PERSON] зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Як роз`яснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку щодо належного утримання дитини, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає захисту судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем та його представником не надано суду доказів, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб він відсторонений від обов`язку сплачувати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved