Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач, в особі свого представника - адвоката Бондара А.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , 3-особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2021 року який надалі рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2022 року, було розірвано. У сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин, сторони уклали Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини разом із батьком - позивачем [PERSON] .. На даний час позивач самостійно опікується здоров`ям, духовним та моральним вихованням, навчанням сина. Самостійно забезпечує сина всім необхідним для комфортного життя, відповідачка у свою чергу участі у вихованні сина не приймає та сплачує аліменти. Таким чином, на підставі викладених обставин, позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2024 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Згідно ухвали суду від 30.05.2024 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. Крім того, вирішено допитати у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. У судове засідання 04.12.2024 позивач та його представник - адвокат Бондар А.В. не прибули, через систему «Електронний суд» подали заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачка за чисельними викликами суду не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим у визначеному законом порядку місцем проживання, а також шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Будь-яких заяв від відповідачки до суду не надходило. Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На адресу суду направили висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачки та інших учасників справи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення сторін та допитаних свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який надалі було розірвано. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). 08.11.2022 року між сторонами було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Відповідно до п.1.3 Договору, місцем проживання Дитини визначено місце проживання Батька, а саме за адресою: [ADDRESS] , приватний будинок. У разі зміни місця проживання Дитини, Батько зобов`язується попереджувати Мати письмово із вказанням точного місця проживання Дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. Згідно із п. 2.1 Договору, мати має право, за попереднім погодженням з Батьком і враховуючи бажання Дитини, та з урахуванням її стану здоров`я зустрічатися на території України (за місцем проживання Батька) та без перешкод спілкуватися з Дитиною: [ADDRESS] - 1 день раз на місяць. Відповідно до пп. 3.2. 3.2.1. Договору, мати зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з Батьком. Згідно із положень ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до довідки, виданої Директором Дошкільного навчального закладу «Zabava» Кравченком О.В., вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує Дошкільний навчальний заклад «Zabava», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Клавдіївська, 40-А з 21.03.2023 р., мати дитини - [PERSON] , контакту із центром не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вихователями не піклується, батьківські збори не відвідує. Дитину до центру приводить і забирає батько. Матеріально-економічне становище сім`ї задовільне, дитина охайна і добре одягнена. Увага: без особливостей. Пам`ять: добре запам`ятовує, розвинена зорова пам`ять. Мислення: класифікує предмети. Особливості ігрової діяльності: гра відповідає віку, у грі з дітьми завжди спокійний, намагається бути лідером, доброзичливий. Говорить окремі слова, короткі речення. Соціально-побутові навички відповідають віку. Самообслуговування відповідає віку. Темп діяльності на заняттях рівномірний, старанний, уважний, доводить справу до кінця. Хворіє рідко, спить спокійно. Договір на відвідування укладено з батьком та оплату проводить батько дитини. Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, вбачається, що за період з квітня 2023 року по січень 2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , станом на 10.01.2024 року становить 53 367,50 грн.. Відповідно до Акту обстеження умов проживання складеним 05.01.2024 року Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про те, що [PERSON] , 1995 р.н. - батько; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , 1975 р. н. - бабуся; [PERSON] , 1970 р. н. - дід; [PERSON] , 1948 р. н. - прабабуся; [PERSON] , 2001 р. н. - дядько, зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої 12.01.2024 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва [PERSON] , про те, що ним на дитину [PERSON] , [INFO] , укладена декларація №0001-Р344-КРА0 з 26.12.2022 року зі лікарем [PERSON] лікарем-педіатром КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва. З моменту укладення декларації, дитиною опікується батько. Дитину на щеплення приводив батько, на прийом разом з дитиною завжди проходить батько. Останнє щеплення за віком 04ю01ю2023 року виконано вчасно. Батько неодноразово звертався з дитиною для профілактичних оглядів та з приводу захворювань дитини. Рекомендації щодо лікування виконуються належним чином та вчасно. Останнє відвідування 27.12.2023 року. Як вбачається з висновку Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] від 22.04.2024 року за № 107-3007, громадяни [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Свягошинського районного суду м. Києва від 21.11.2022 шлюб між батьками дитини розірвано за заявою подружжя. Після фактичного припинення шлюбних відносин громадянин [PERSON] разом із сином проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання дитині створені належним чином, про що працівники Служби склали відповідний акт від 05.01.2024. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2023 з громадянки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 12.01.2024. наданої КНІІ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святодшнського району м. Києва, громадянин [PERSON] , уклав декларацію з лікарем-педіатром для надання медичної допомоги малолітньому сину [PERSON] , 2021 року народження.Також у довідці зазначено, що дитиною опікується батько, який неодноразово звертався з дитиною до медзакладу для профілактичних оглядів та з приводу захворювань дитини. Рекомендації щодо лікування дитини виконуються належним чином. Відповідно до довідки від 10.01.2024 року наданої дошкільним навчальним закладом «Забава», малолітній [PERSON] , 2021 року народження, відвідує заклад з 21.03.2023. Мати дитини, громадянка [PERSON] , контакту із закладом не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується. Дитину до закладу приводить і забирає батько.Відповідно до довідки, виданої 10.01.2024 Деснянським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у громадянки [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 53 367,50 грн.. Батько дитини працює не офіційно, мас стабільний дохід. Графік роботи дає йому можливість приділяти багато часу дитині, піклуватися про сина. Відповідно до інформації служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2024 громадянка [PERSON] за адресою реєстрації: [ADDRESS] , не проживає. Місце її перебування родичці, яка мешкає за цією адресою, не відоме, засоби зв`язку відсутні. На запрошення до Служби громадянка [PERSON] не з`явилася. Громадянин [PERSON] повідомив, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечуючи у повному обсязі потреби сина. Колишня дружина не бере жодної участі у житті сина, не цікавиться його здоров`ям, розвитком, матеріально не допомагає. Контакт із нею відсутній, місце її перебування йому не відомо. Враховуючи викладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом було допитано в якості свідків осіб, які надали наступні показання: Свідок [PERSON] показала суду, що знає позивача, його родина є її сусідами. З відповідачкою познайомилась ще до народження дитини, не може сказати, що вона погано відносилась до дитини. Відомо, що мати дитини пішла з родини, близько двох років не спілкується з сином не займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. Під час сварки, яка виникла з приводу вживання нею алкоголю, вона себе поводила неадекватно її не могли заспокоїти всією вулицею. Свідок [PERSON] показав суду, він є двоюрідним братом позивача і хрещенним батьком дитини, знає, що відповідачка, коли дитині був рік покинула сім`ю, потім кілька разів з`являлась, з квітня 2023 року її не бачив. З яких підстав покинула дитину, свідок не знає. Свідок [PERSON] показала суду, що знає сторін у справі, [PERSON] не бачила десь біля двох років. [PERSON] сам з дитиною, допомагають батьки. Бачила, що відповідачка влаштовувала скандали, сусіди допомагали втихомирювати та зупинити її, але вона пішла з родити і більше вона її не бачила. Свідок [PERSON] показала суду, що вона є бабусею дитини, [PERSON] пішла з родини і не дає про себе знати. Відсутня відповідачка з 2022 року, вона погодилась, що дитина буде проживати з батьком, а вона буде вирішувати свої питання. Останній раз бачила її 23 квітня 2023 року, вона погуляла з дитиною і пішла. З нею тоді не спілкувалась, у неї немає материнських почуттів до дитини. Спочатку у них з [PERSON] були добрі відносини, але під час війни були і випивки і сварки. Намагалась її вговорювати, заспокоювати. Родичів відповідачки знає, однак вони з ними не спілкуються, до дитини не приходять. Свідок [PERSON] показала суду, що знає подружжя, дружить з батьками [PERSON] , прийшла до них на гостину і дізналась, що [PERSON] покинула дитину. Знає, що один раз відповідачка приїздила, тільки вона її не бачила. [PERSON] самостійно займається дитиною. Зі слів сестри знає, що [PERSON] , гуляючи з дитиною, вживала алкоголь. Була сварка серед ночі, коли вона билась головою об землю. За останній рік, жодного разу свідок відповідачку не бачила. Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У пункті 17 зазначеної Постанови зазначено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про можливість позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved