Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] будь-яких розпоряджень не залишив. Після смерті батька залишилося наступне належне йому спадкове майно: 1) 1/2 частина квартири [ADDRESS] , як частка у спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] , яку за життя [PERSON] собі у право власності не виділяв; 2) 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва, на якій розташований цегляний гараж в гаражно-автомобільному кооперативі "Роднічок", як частка у спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] , яку за життя [PERSON] собі у право власності не виділяв; 3) 1/2 частка автомобіля марки ВМW, модель Х5, реєстраційний номер [NUMBER] ; 4) автомобіль марки Renault, модель Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом на день смерті [PERSON] , як його син, а також дружина спадкодавця [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що прийняв спадщину, звернувшись протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою від 04 грудня 2021 року за №1323 про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа №439/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 27 січня 2022 року дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] також звернулася із заявою до нотаріальної контори за №53 про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Неповнолітній син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , прийняв спадщину на підставі п. 4 ст. 1268 ЦК України. Подружжям, за життя [PERSON] , який помер [INFO] та його дружиною - [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] , та набуто право власності на земельну ділянку площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , надану для колективного гаражного будівництва в гаражно-автомобільному кооперативі "Роднічок", на якій, за вказаною адресою, розташований цегляний гараж № [NUMBER] , які є спільною сумісною власністю подружжя. За життя право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на вказане вище нерухоме майно [PERSON] не виділяв. Що стосується земельної ділянки, то ОК "ГБТ "РОДНІЧОК" 19 травня 2018 року видало [PERSON] (як члену кооперативу) Ордер №830 на заняття даної земельної ділянки ОК "ГБТ "РОДНІЧОК" - гараж А-41. А 09 квітня 2020 року [PERSON] звернувся із заявою до Голови правління ГБК "Роднічок" [PERSON] про виключення його із членів кооперативу ГБК "Роднічок" та проханням переоформити гараж № [NUMBER] на [PERSON] , тобто на його дружину. Позивач зазначає, що 21 вересня 2022 року він звернувся із заявою до Боярської державної нотаріальної контори про оформлення за ним спадщини, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] , проте Постановою державного нотаріуса Панікар В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1080/02-31 від 21 вересня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Свою відмову у видачі свідоцтва нотаріус мотивував тим, що відповідно до вимог чинного законодавства України для оформлення в нотаріальному порядку спадщини на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, необхідно надати нотаріусу правовстановлюючі документи, які підтверджують реєстрацію права власності спадкодавця на це майно, проте такі документи подані не були. Пізніше відповідач [PERSON] надала нотаріусу правовстановлюючі документи на автомобіль марки ВМW, модель Х5, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки Renault, модель Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі яких Державним нотаріусом Боярської державної нотаріальної контори Прокопенко В.М. позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2022 року за №2-243 та №2-244, відповідно на 1/6 та на 1/3 частки даних автомобілів. Однак, відповідач не надає нотаріусу правовстановлюючі документи на інше спадкове майно, у зв`язку із чим, право позивача на спадкування частин спадкового майна після смерті батька не може бути реалізовано шляхом видачі йому державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, тому за захистом своїх майнових прав та інтересів позивач змушений звертатися до суду. Позивач немає можливості надати нотаріальній конторі правовстановлюючі документи на спадкове майно із-за їх відсутності у нього. Ці документи знаходяться у відповідача. Враховуючи, що спадкоємцями за законом щодо спадкового майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , їх неповнолітній син [PERSON] та син, позивач за даним позовом [PERSON] , то на думку позивача, він має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] та на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва та на 1/6 частку гаража за № [NUMBER] в гаражно-автомобільному кооперативі "Роднічок", розташованого за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного позивач просить суд: -Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] ; -Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої в Гаражно-будівельному кооперативі "Роднічок" за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2023 року провадження у цивільній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року постановлено витребувати у Боярської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №439/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 10 липня 2024 року на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року на адресу суду від завідувача Боярської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валентини ПАНІКАР надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без їх участі. Позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач повідомлена про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подала. Причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2003 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 20 березня 2003 року було складено відповідний актовий запис №\~75. Батьками особи вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2020 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я, про що 07 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис №\~51. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №\~667 від 24 листопада 2006 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб, про що 02 вересня 2008 року складено відповідний актовий запис №\~291. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 29 жовтня 2010 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [INFO] народився [PERSON] , про що 29 жовтня 2010 року складено відповідний актовий запис №\~451. Батьками особи вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 листопада 2021 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 39 років, про що 18 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис №\~443. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] [PERSON] , залишилося наступне належне йому спадкове майно: 1) 1/2 частина квартири [ADDRESS] , як частка у спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] , яку за життя [PERSON] собі у право власності не виділяв; 2) 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва, на якій розташований цегляний гараж в гаражно-автомобільному кооперативі "Роднічок", як частка у спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] , яку за життя [PERSON] собі у право власності не виділяв; 3) 1/2 частка автомобіля марки ВМW, модель Х5, реєстраційний номер [NUMBER] ; 4) автомобіль марки Renault, модель Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до спадкової справи №\~439/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом на день смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , малолітній син [PERSON] , [INFO] , та дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON] . 23 листопада 2021 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Заява засвідчена 23 листопада 2021 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Єресько Т.Г. та зареєстрована в реєстрі за №\~2272. На підставі вказаної заяви, згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~67625983 від 04 грудня 2021 року, виданого Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою, 04 грудня 2021 року заведено спадкову справу №\~439/2021, зареєстровано у спадковому реєстрі за №\~68784687. Спадкодавець: [PERSON] . 27 січня 2022 року дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] звернулася із письмовою заявою №53 до Боярської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 23 листопада 2021 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Єресько Т.Г. за реєстровим №\~2270, звернулась до Боярської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадщини. Згідно Постанови державного нотаріуса Боярської державної нотаріальної контори Панікар В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1080/02-31 від 21 вересня 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів, які підтверджують реєстрацію права власності спадкодавця на це майно. 25 листопада 2022 року [PERSON] , яка діє від свого імені та імені малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулась із заявою №\~276 до Боярської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я та на ім`я її малолітнього сина свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 16 грудня 2022 року, виданих на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Боярської державної нотаріальної контори Прокопенко В.М., зареєстрованих в реєстрі за №2-243 та №2-244, позивач набув у власність в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] на 1/6 частку спадкового автомобіля марки ВМW, модель Х5, реєстраційний номер [NUMBER] та на 1/3 частку спадкового автомобіля марки Renault, модель Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №326163062 від 17 березня 2023 року право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , 03 березня 2021 року зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири серія та номер 568, видавник Тріфонова Т.А. приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 03 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А. 03 березня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за №568, [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В пункті 19 договору зазначено, що цей договір укладений за згодою подружжя сторін. Згідно листа відповіді Гаражно-будівельного кооперативу "Роднічок" від 13 квітня 2023 року №6 на адвокатський запит №11 від 31 березня 2023 року, [PERSON] був членом Гаражно-будівельного кооперативу "Роднічок" з 19 травня 2018 року по 09 квітня 2020 року. Членські внески сплачував вчасно та в повному обсязі. Згідно поданої ним 09 квітня 2020 року заяви, просив виключити його з членів кооперативу та переоформити (передати) належний йому гараж А-41 своїй дружині [PERSON] , яка 09 квітня 2020 року подала заяву про вступ до членів кооперативу та просила закріпити за нею земельну ділянку для розміщення гаражу № [NUMBER] . Так, на підставі рішення №6812619 сесії Боярської міської ради від 26.06.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) номер 54751793 від 23.10.2020 року [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва. Зазначені в листі обставини підтверджуються: ордером №830 від 19 травня 2018 року виданим ОК «ГБТ «Роднічок» на заняття [PERSON] земельної ділянки під гаражем А-41; заявою [PERSON] від 09 квітня 2020 року на ім`я голови правління ГБК «Роднічок» [PERSON] про виключення його з членів кооперативу ГБК «Роднічок» та переоформлення гаражу № [NUMBER] на [PERSON] ; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: за №326162799 від 17 березня 2023 року, згідно якої 19 жовтня 2020 року проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до\~ст.\~60\~Сімейного кодексу\~України,\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу).\~Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 1 та ч. 2 ст.370 ЦК України). У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року №\~5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» роз`яснено, що при вирішенні справ даної категорії судам належить керуватись Законом СРСР «Про кооперацію в СРСР», Законом України «Про власність», відповідним цивільним, шлюбно-сімейним і іншим законодавством, яке регулює правовідносини між гаражно-будівельними кооперативами, їх членами і іншими особами, а також статутами цих кооперативів. У тому разі, коли встановлені статутом гаражно-будівельного кооперативу правила суперечать законодавству, застосовується чинне законодавство. Пунктом 8 вказаної постанови роз`яснено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. А в підпункті «б» пункту 8 даної постанови зазначено, що внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. В даному випадку, в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] , останній в порядку приватизації була виділена в гаражно-будівельному кооперативі «Роднічок» земельна ділянка площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва, тобто для обслуговування вже побудованого та належного їм на праві спільної сумісної власності подружжя гаражу № [NUMBER] . Тому і дана земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] . На підставі вищезазначених правових норм чинного законодавства України суд приходить до висновку, що придбана відповідачкою [PERSON] 03 березня 2021 року спірна квартира на її ім`я є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . Аналогічний висновок стосується і спірної земельної ділянки набутої у власність дружиною [PERSON] - [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його дружина [PERSON] , їх неповнолітній син [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у визначений законом строк як спадкоємці за законом першої черги. За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до гл.7 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянинові за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Викладене свідчить про те, що у позивача [PERSON] існують перешкоди в оформленні у нотаріальному порядку права власності на спадкове майно - 1/6 частку квартири [ADDRESS] та на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0079 га з кадастровим номером 3222410300:01:004:5456, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для колективного гаражного будівництва. Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини 1 статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] на спадкове майно після смерті [INFO] його батька [PERSON] , оскільки останній є спадкоємцем за законом першої черги, що належним чином прийняв спадщину, та має право на відповідне майно, що увійшло до спадкової маси, а отже вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Відповідно положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Судом під час розгляду справи встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 11 січня 2023 року безтерміново. За нормою частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача слід стягнути 1\~583,50 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved