Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , та просить визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , та внести до актового запису № 2 від 03.01.2017 року, складеного про народження [PERSON] , [INFO] , Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, зазначивши у «Відомостях про батька» - [PERSON] , [INFO] , громадянина України та змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] ». В обґрунтування заявленого позову вказує, що у 2015 році познайомився із [PERSON] та невдовзі після знайомства, почали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство. [INFO] у сторін народилася дитина - син [PERSON] . Однак, на момент реєстрації народження дитини, не було спільної заяви їх, як батьків, тому відомості про батька дитини у свідоцтві про народження записані на підставі ч.1 ст.135 СК України. Після народження дитини сторони та їх дитина продовжували проживати однією сім`єю близько ще двох років. Окрім того, зазначає, що вони як біологічні батьки дитини, піклувалися про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечували його всім необхідним для нормального розвитку новонародженого. Проте, на початку березня 2017 року, через непорозуміння та складнощі в особистих стосунках з [PERSON] , припинили проживати однією сім`єю та стали проживати окремо один від одного. Спільний син [PERSON] залишився проживати із матір`ю. Однак з моменту народження сина та до сьогоднішнього дня, позивач завжди визнавав його своїм сином та ставиться до нього як до своєї рідної дитини, матеріально його забезпечує та постійно бере активну участь у його вихованні, син відповідно ставиться до нього, як до свого рідного батька. Просить суд визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та ввести зміни до актового запису про народження дитини відомості про батька. В підготовче засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Кравчук В.М. подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просить задовільнити. Просить, у випадку визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] також подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За такого, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення у справі за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] мав стосунки та спільно проживав разом з відповідачем [PERSON] у період часу з 2015 року до березня 2017 року, тобто фактично проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . При реєстрації народження дитини, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився згідно ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 03.01.2017 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України № 00042502976 від 29.11.2023 року. Згідно викладених мотивів у позовній заяві, сторони припинили свої відносини у березні 2017 року та син [PERSON] залишився проживати із матір`ю. Однак [PERSON] з моменту народження сина та до сьогоднішнього дня, завжди визнавав його своїм сином та ставиться до нього як до своєї рідної дитини, матеріально його забезпечує та постійно бере активну участь у його вихованні, син відповідно ставиться до нього, як до свого рідного батька. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved