Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 21 травня 2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 281. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 травня 2016 року він уклав шлюб із [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року спільне сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, а також різних поглядів на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та строк на примирення надавати недоцільно. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не з`явився, до суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2023 року, виданим Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що 21.05.2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 281. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - " [PERSON] ". Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2016 року. Як роз `яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дітей. Примушування позивача до шлюбу із [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приват Банк" від 22.08.2024 року № 0.0.3840282780.1 (а.с.1). Таким чином, 50 відсотків судового збору, які складають 605,60 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним за подання позовної заяви до суду. Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved