Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через байдужість чоловіка до сім`ї, зловживання алкоголем, через що він став агресивним, виникали часті сварки, в тому числі в присутності малолітньої дитини, не бере участі у вихованні сина, не дає коштів на його утримання, вони мають протилежні погляди на спільне життя та сім`ю, тому з червня 2024 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхнього сина, просила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 20.06.2024 відкрито провадження у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.31). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі (а.с.32). На підставі ч. 3 ст. 211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долученого до справи свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження (а.с.8-9) видно, що сторони зареєстрували шлюб 12.11.2016 у Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 142, в шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів припинили подружні стосунки у червні 2024 року, спільного господарства не ведуть. Позивачка, як убачається із змісту позову просить про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. 22.07.2024 відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с.19-21) у якому заперечував щодо розірвання шлюбу, стверджував, що після укладення шлюбу вони проживали у злагоді у батьків позивачки. Після народження сина у серпні 2017 року почались докори зі сторони дружини та її матері, так тривало сім років їх спільного подружнього життя, він віддавав усі зароблені кошти, утримуючи дружину і дитину. У вільний від роботи час він займався вихованням сина, оскільки сім`я для нього є найважливішою. Просив надати строк у шість місяців для примирення. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 19.08.2024 [PERSON] та [PERSON] \~було надано\~строк на\~примирення терміном\~два місяці,\~у зв`язку\~з цим\~провадження у\~справі зупинено.Однак сторони не примирилися. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме її права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору стягує з відповідача на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved