Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Заступник\~керівника Новгород-Сіверської\~окружної прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09.08.2024 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Також вказує, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради з 03.04.2024 по 15.04.2024, що становить 12 ліжко-днів. Вартість витрачених коштів на лікування склала 21\~276,48 грн., які сплачено за рахунок коштів, які надійшли з Національної служби здоров`я України. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Разом з тим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілої від злочину ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання ухвалою суду законної сили 19.08.2024. Невідшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. У судове засідання прокурор Цап О.В. не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просить задовольнити. Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явися, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Представник третьої особи Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника. Позов підтримують та не заперечують проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09.08.2024 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою. Кримінальне провадження № 12024270320000169 від 02.04.2024 по обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності. Відповідно до зазначеної ухвали встановлено, що 02.04.2024, близько 11 години 30 хвилин, [PERSON] керуючи спеціалізованим вантажним автомобілем Велмаш-Україна В10-381 д.н.з. [NUMBER] з причіпом-лісовозом МАЗ-8925 д.н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі Р-65 сполученням контрольно-пропускний пункт «Миколаївка»-Семенівка-Новгород-Сіверський-Глухів - контрольно-пропускний пункт «Миколаївка», на 69км+755м, за межами населеного пункту м. Новгород-Сіверський, в напрямку автодороги Н-27, зі швидкістю не менше 90.6-90.9 км/год., та діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог п.12.3 та 12.6ґ Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перевищуючи дозволену швидкість руху на інших автомобільних дорогах, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив наїзд на мопед марки М EX50QT-B, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, під керуванням [PERSON] , в результаті чого, пасажир вищевказаного мопеда [PERSON] , [INFO] отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торако-скелетної травми, що супроводжується переломом 7-11 ребер зліва та переломом правої плечової кістки в верхній третині зі змішенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 68 від 30.05.2024, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 доба. Згідно довідки Комунального некомерційного\~підприємства «Чернігівська\~обласна лікарня»\~Чернігівської обласної\~ради від 28.08.2024 № 4-15/06/1241 [PERSON] , [INFO] перебувала на лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 03.04.2024 по 15.04.2024 (12 ліжко-днів). Розрахунок вартості лікування в нейрохірургічному відділенні у квітні 2024 року: вартість 1 ліжко-дня 1773,04 грн. з них: оплата праці та нарахування ЄСВ -1169,15 грн., медикаменти 340,05 грн., матеріальні витрати 108,54, послуги, крім енергоносіїв 51,58 грн., харчування 29,13 грн., інші витрати (енергоносії та ін..) 74,54 грн. Проведено ліжко-днів (12). Вартість лікування 21276,48 грн. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовної якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. \~\~\~Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. \~\~\~Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved