Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

1. 10 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. 29.03.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (правонаступником якого також є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. 04.04.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (правонаступником якого також є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за укладеними договорами, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості загальною сумою 54 551,50 грн (а.с.а.с. 1 7). 2. 1 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 3. 14 листопада 2024 року відповідачка подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що позивач не надав суду належним та допустимих доказів укладення з нею кредитних договір, а також передачі за ними грошових коштів, отже підстав для задоволення заявленого у справі позову не існує. 4. 21 листопада 2024 року позивач подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що кредитні договори було укладено з відповідачкою у вигляді електронних правочинів, підписаних останньою електронним цифровим підписом. При цьому позивачем було надано копію платіжного доручення на підтвердження фактичної передачі коштів за кредитним договором від 04.02.2021. 5. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що 04.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір №587476742, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало відповідачці кредит у сумі 10\~000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування коштами (620,50% на рік) (а.с.а.с. 8 17). 7. Відповідачка неналежно виконувала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у неї перед позивачем станом на 31.08.2024 утворилася заборгованість у сумі 33 301,50 грн (відповідно до доданого позивачем розрахунку), а саме (а.с. 18): - 9\~500,00 грн основна заборгованість; - 23 801,00 грн заборгованість за процентами. 8. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 9. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10. За кредитними договорами ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало відповідачці грошові кошти, про що свідчить платіжне доручення від 04.02.2021 №614799b6-af5f-4008-9e17-5a4385983e32, додане до відповіді на відзив, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. 11. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 12. Ураховуючи той факт, що відповідачка дотепер неналежно виконує свої зобов`язання з повернення позичених коштів та процентів за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні приведеної норми. 13. Частиною 1 статті 14 ЦК визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 14. За приписами статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 15. В силу статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 16. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №587476742 необхідно задовольнити у повному обсязі. 17. Решту позову побудовано на тому, що 29.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (правонаступником якого також є позивач) було укладено договір про надання фінансового кредиту №3130603421/658837, за яким відповідачка одержала грошові кошти в сумі 3\~400,00 грн строком на 25 днів зі сплатою процентів за користування коштами (912,50% на рік). Заборгованість з урахуванням процентів становить 12\~050,00 грн (а.с.а.с. 36 44). 18. Крім того, згідно з позовною заявою 04.04.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (правонаступником якого також є позивач) було укладено договір про надання фінансового кредиту №01957-04/2021, за яким відповідачка одержала грошові кошти в сумі 2\~300,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування коштами (912,50% на рік). Заборгованість з урахуванням процентів становить 9\~200,00 грн (а.с.а.с. 23 31). 19. Оцінюючи докази, надані позивачем (зокрема, на підтвердження передачі коштів відповідачці), суд виходить з такого. 20. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 21. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 22. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 23. Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 24. За приписами частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 25. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 26. Відтак у контексті приведених вище норм процесуальним завданням позивача було доведення суду належними, допустимими та достовірними доказами, із дотриманням принципу їх достатності (статті 77 80 ЦПК), факту передачі відповідачці 29.03.2021 та 04.04.2021 грошових коштів у конкретних сумах. Такими доказами відповідно до матеріального закону та сталої судової практики можуть бути платіжна квитанція, платіжне доручення, меморіальний касовий ордер, розписка тощо. 27. Жодний з таких доказів позивачем суду надано не було. 28. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов у частині стягнення коштів за кредитними договорами від 29.03.2021 та 04.04.2021 відхилити. 29. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 3 028,00 грн (а.с. 59). 30.

Outcome: partial