Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2070763 від 26.06.2021 у розмірі 6 560, 00 грн та судові витрати у справі. В обґрунтування позову посилалось на те, що 26.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2070763 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало відповідачу [PERSON] кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2 000,00 грн на умовах строковості, зворотності платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки в порядку та строки, що визначені договором. ТОВ « Лінеура Україна» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, проте відповідач умов кредитного договору не виконав. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна » передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , згідно з кредитним договором № 2070763 від 26.06.2021 на загальну суму: 6\~560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 560,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, проте судова повістка не була вручена під час доставки та повернута до суду, за закінченням терміну зберігання. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2070763, який містить його анкетні дані та підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сторони узгодили в письмовій формі графік розрахунків та загальну вартість кредиту у додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 2070763 від 26.06.2021 укладеного між сторонам. З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор Н623, що підтверджується довідкою про ідентифікацією. Відповідно д п.1.2.Договору ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало [PERSON] кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки в порядку та строки, що визначені договором . Пунктом 1.3. Договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26.07.2021. Згідно з п.1.4. Договору тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.5 Договору визначена орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: п.п.1.5.1. за стандартною ставкою 24079, 41% річних; п.п.1.5.2. за зниженою ставкою 3.71% річних. Пунктом 1.6 Договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає: п.п. 1.6.1. за стандартною ставкою 3\~140, 00 грн; п.п. 1.6.2. за зниженою ставкою 2\~006, 00 грн. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платежі рішення» вих.№ 3352 від 30.11.2023, відповідно до якої 26.06.2021 10:18:12 на банківську картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 2 000,00 грн . Випискою з особового рахунку за кредитним договором №2070763 від 26.06.2021 встановлено, що станом на 22.06.2023 загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором становить 6\~560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн .- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 560,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до якого до ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2070763 від 26.06.2021. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , згідно з кредитним договором №2070763 від 26.06.2021 на загальну суму: 6\~560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн .- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 560,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було направлено відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій було повідомлено про те, що 24.12.2021 відбулось відступлення прав вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №2070763 від 26.06.2021 до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно з Договором №2070763 від 26.06.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2070763, який містить його анкетні дані та підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.06.2023 становить 6\~560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн .- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 560,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач ТОВ«ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем позичених грошових коштів та розмір заборгованості за договором. Доказів виконання наявних грошових зобов`язань ані перед позивачем у справі, ані перед попереднім кредитором відповідачем суду не надано. Оскільки [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості, або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що відповідач має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 6\~560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн .- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 560,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, 1) витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 29.12.2023 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником позивача додано: копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, довіреність від 29.12.2023, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 23.08.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), платіжна інструкція № 3 2050 від 23.08.2024. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 10 500,00 грн. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial