Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (далі - КП «Житло сервіс») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що КП «Житло сервіс» з 31.05.2017 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в будинку [ADDRESS] . 27.11.2019 між позивачем та відповідачем, як власником квартири [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №59, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] . У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за період з липня 2021 року по вересень 2021 року утворилась заборгованість, яка складається з основного боргу в сумі 2000 грн., інфляційні втрати в розмірі 103,43 грн. та 3% річних в сумі 40,38 грн., що загалом становить 2143,81 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги та судові витрати. 18.07.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Наказом Департамента будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради №14 від 31.05.2017 житловий будинок [ADDRESS] передано на обслуговування КП «Житло сервіс». [PERSON] є власником 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.09.2019 №180486048. 27.11.2019 між КП «Житло сервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №59, за яким виконавець надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату цих послуг за встановлений тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання цього договору, відповідно до розпорядження КМДА №211 від 12.02.2018 становить: у разі внесення плати за цим договором до 20 числа, що настає за розрахунковим 6,57 грн. за 1 кв.м, у разі внесення плати за цим договором після 20 числа, що настає за розрахунковим 7,23 грн. за 1 кв.м. Відповідно до розрахунку за період з липня 2021 року по вересень 2021 року у відповідача утворилася заборгованість, яка складається з основного боргу в сумі 2000 грн., на яку нараховані інфляційні втрати в розмірі 103,43 грн. та 3% річних в сумі 40,38 грн. За цей період відповідач надані послуги оплачувала не в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Суду не було надано доказів не надання позивачем послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі доказів того, що відповідач відповідно до порядку, передбаченого ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмовилася від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Свої зобов`язання відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 2000 грн., яка підялгає стягненню на користь позивача. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з 01.09.2021 по 31.01.2022 та за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 інфляційних втрат в розмірі 103,43 грн. та 3% річних в сумі 40,38 грн. суд відзначає наступне. На правовідносини, що виникли між учасниками справи, поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. При цьому, судом враховується, що згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 до 29.12.2023. Отже інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на суму заборгованості, в розмірі 103,43 грн. та в сумі 40,38 грн. підлягають стягненню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2759,60 грн. Щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд відзначає наступне. Згідно з частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ШЕНЛІ» 03.04.2023 був укладений договір про надання правничої допомоги №118-23т. Відповідно до акту виконаних робіт за травень 2023 року по договору про надання правничої допомоги №118-23т від 03.04.2023 виконавець надав замовнику послуги на суму 68000 грн. Найменування, обсяг та вартість наданих послуг зазначені у додатку №01 до даного акту. Сплата коштів позивачем на користь Адвокатського об`єднання «ЛІГЛС» в сумі 68000 грн. підтверджується платіжною інструкцією №13/06/202312727 від 13.06.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Таким чином, оплата позивачем судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами. Під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заперечень щодо розміру попередньо визначеної позивачем у позовній заяві вартості судових витрат, фактичний розмір яких не перевищує попередньо визначений. Співмірності судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач також не оспорював. Відповідно до частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 5259,60 грн. (2500 грн. + 2759,60 грн. = 5259,60 грн.) Керучись ст.ст. 12-13, 77, 81, 141, 263-265, 273-279, 353-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved