Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] , через свого представника - адвоката Стойка Анатолія Юрійовича звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Монастирищенська міська рада. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2003 складено заповіт, за яким [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] , житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Цей заповіт посвідчено секретарем Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за № 226. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 14.04.2023, актовий запис №156. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Монастирищенської державної нотаріальної контори Черкаської області із заявою для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , 1927 року народження на житловий будинок [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Монастирищенської державної нотаріальної контори Черкаської області Бондаренко О.В. від 10.05.2024 №150/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] в зв`язку з розбіжністю у прізвищах власника вказаного житлового будинку та померлої особи. Так, у свідоцтві № [NUMBER] про право особистої власності на будову, видане Монастирищенською селищною Радою депутатів трудящих Черкаської області [INFO] на будинок [ADDRESS] допущено помилку та не вірно зазначено, а саме: «[PERSON] ». 17.11.1950 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 10.05.2024 № 00044948318. У шлюбі народжено дитину [PERSON] , [INFO] . У графі батько зазначено: [PERSON] , мати: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.08.1956, запис № 33. У той же час, з невідомих причин Монастирищенською селищною Радою депутатів трудящих Черкаської області видано свідоцтво від 23.02.1958 № 2437 про право особистої власності на будову, а саме: на будинок [ADDRESS] на ім`я « [PERSON] », у той час, як з 17.11.1950 змінено прізвище на « [PERSON] ». Ця обставина унеможливлює оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , 1927 року народження, на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі зазначеного вище, заявник просить суд встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ свідоцтво № [NUMBER] про право особистої власності на будову, видане Монастирищенською селищною Радою депутатів трудящих Черкаської області [INFO] на будинок [ADDRESS] на ім`я: [PERSON] , записане у реєстрову книгу за № 220, дійсно видане та належить [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 14.04.2023, актовий запис № 156. Ухвалою суду від 22.10.2024 прийнято заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. Крім того, сторонам встановлені строки для подачі заяв по суті справи. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, хоча повідомлялися судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 27.11.2024 до суду надійшла заява представника заявника - адвоката Стойко А.Ю. про розгляд справи без їхньої участі. Заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи - Монастирищенська міська рада не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 29.10.2024. Враховуючи думку заявника та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 17.11.1950 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 10.05.2024 № 00044948318. У вказаному шлюбі народжено дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.08.1956 запис № 33, де у графі батько зазначено [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 14.04.2023, актовий запис №156. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що на звернення [PERSON] , як спадкоємця за заповітом до державного нотаріуса із заявою для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , 1927 року народження на вказане вище нерухоме майно, отримав постанову державного нотаріуса Монастирищенської державної нотаріальної контори Черкаської області Бондаренко О.В. від 10.05.2024 №150/02-31 про відмову у зв`язку з розбіжністю у прізвищах власника вказаного житлового будинку та померлої особи. За таких обставин, у заявника виникла необхідність у встановленні юридичного факту. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. За таких обставин, враховуючи положення ЦПК України, суд вважає, що дійсно при оформленні свідоцтва від 23.02.1958 № 2437, яке видано Монастирищенською селищною Радою депутатів трудящих Черкаської області про право особистої власності на будову, а саме: на будинок [ADDRESS] допущено помилку у визначенні прізвища власника, як « [PERSON] », у той час, як з 17.11.1950 змінено прізвище на « [PERSON] ». У той же час, ця обставина унеможливлює оформлення заявником спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , 1927 року народження, на житловий будинок [ADDRESS] . З наведеного вбачається розбіжність прізвищі матері заявника « [PERSON] » та « [PERSON] », що унеможливлює оформити спадкові права на нерухоме майно. Цю помилку на цей час усунути неможливо, а тому доводи поданої до суду заяви знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту належності правовстановлюючого документу. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved