Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивачка 06.11.2023 засобами поштового листування звернулась до суду із вказаною позовною заявою, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] .. За змістом позову, [PERSON] з 21.08.2010 перебувала у шлюбі з [PERSON] , шлюб між ними було розірвано рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.06.2017. Від шлобу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір?ю [PERSON] . Відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 11.09.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1500 гривень, щомісячно, з 29.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Матір дитини [PERSON] померла [INFO] , після чого дитина [PERSON] тимчасово влаштований у сім`ю позивачки, яка його і виховує. Крім того, відповідно до тверджень сторони позивача, з грудня 2016 року відповідач проживає окремо від сина [PERSON] , приблизно протягом останніх п`яти років він жодного разу не бачився з сином та не спілкувався з ним. Будь-яких перешкод для спілкування [PERSON] з сином [PERSON] матір не чинила. Відповідно, відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків щодо виховання та розвитку малолітнього сина. Так, [PERSON] перестав цікавитися життям сина, його навчанням, не створює умов для отримання сином освіти, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не стприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не турбується про харчування, медичний догляд, лікування. Відповідач не спілкується із сином, навіть, по телефону, не вітає на свята, зокрема, із днем народження. Маючи можливість отримувати інформацію про навчання, стан здоров?я дитини, характер, звички, захоплення, як зазначає сторона позивача, [PERSON] такою можливістю не користується. На переконання [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] та тіткою для малолітнього [PERSON] , хоча у примусовому порядку рішення суду про стягнення аліментів з відповідача з невідомих для позивачки причин матір?ю [PERSON] до виконання не зверталось, відповідач мав можливість брати участь в матеріальному утриманні дитини. Так, [PERSON] є молодим здоровим чоловіком, за станом свого психічного здоров?я усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, має юридичну і фактичну можливість для вчинення дій, які становлять зміст батьківського обов?язку. Відповідно, як видно з позовної заяви, наведене надає підстави вважати [PERSON] таким, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов?язків, не дивлячись на те, що після смерті колишньої дружини дитина фактично залишалася без батьківського піклування, про що відповідач був обізнаний. На підставі наведеного, виходячи з найкращих інтересів дитини, оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з виховання, розвитку, навчання, лікування та матеріального забезпечення дитини, із врахуванням норм, передбачених ст. 141, 150, 151, 157, 164-165 СК України, положень Закону України «Про охорону дитинства», позивачка просить задовольнити позов. Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Так, відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 20.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України роз`яснено право на пред`явлення зустрічного позову. Ухвалою суду від 22.02.2024 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначити її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Клопотання сторони позивача про виклик свідків відповідно до наведеного у клопотанні переліку задоволено. Свідків попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Постановлено виклик відповідача додатково здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За змістом наведеної ухвали суду клопотання представника третьої особи про витребування доказів задоволено, в порядку витребування доказів зобов`язано: 1) Міністерство соціальної політики України надати з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб до суду інформацію стосовно взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи відповідача [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Оріхів Оріхівський район Запорізька область, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . В разі підтвердження зазначеної інформації зобов`язано надати відомості стосовно актуальної адреси фактичного місця проживання вказаної особи відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 2) Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, надати до суду відомості про перетин державного кордону України - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , з 01.01.2016 по час надання відповіді. Ухвала суду виконана в повному обсязі. Так, в базі даних тимчасово переміщених осіб Міністерства соціальної політики України відомостей щодо відповідача немає. За даними відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, отриманими 11.03.2024 за вх.№ 8429/24-Вх. 07.11.2021 [PERSON] перетнув державний кордон України через пункт пропуску Гоптівка на транспортному засобі (виїзд), до України не повертався. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті судом відповідно до мотивувальної частини вказаної вище ухвали суду встановлено такий порядок з`ясування обставин, а також порядок дослідження доказів: вислухати пояснення учасників справи та їх представників, дослідити письмові докази, зокрема, висновок органу опіки на піклування, здійснити допит свідків. Під час судового розгляду справи представник позивачки адвокат Слизовська М.Ю., представник третьої особи Парфенюк Л.П. підтримали заявлені позовні вимоги на підставі наявних доказів, третьою особою 04.10.2024 подано висновок по суті спору, досліджений судом. Відповідач в судовому засіданні повторно присутній не був, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово та належним чином шляхом надіслання судових повісток, розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України. Так, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, жодних заяв або клопотань до суду не подавав, маючи достатньо часу для висловлення заперечень проти позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 23.02.2024 за допомогою засобів електронного листування до матеріалів справи надійшла заява від імені [PERSON] із номером справи, за змістом якої відповідачу від позивачки стало відомо про існування даного судового спору. Особа, яка звернулась із заявою, стверджує, що мешкає на території РФ, в Україну повертатись не планує, брати участь у розгляді справи особисто, а бо через представника можливості не має, просить розглядати справи без його участі, зі змістом позовної заяви заяви ознайомлений, зміст є зрозумілим. Крім того, за змістом заяви обізнаний із смертю колишньої дружини, і тим, що дитиною лопікується його рідна тітка [PERSON] . Тривалий час, як зазначено в заяві, [PERSON] мешкає окремо від дитини, визнає позовні вимоги, не спілкується із дитиною та не виконує батьківські обов`язки, не бажає, щоб син потратив до інтернату для дітей-сиріт. Крім того, заявник обізнаний із намірами [PERSON] всиновити [PERSON], не заперечує проти цього, засвідчує, що власноруч підписав заяву, але не має можливості скерувати її засобами поштового зв`язку. До заяви, датованої 19.03.2024, додані копії паспорта та довідки про присвоєння РНОКПП. Розглядаючи дану заяву, суд враховує, що відповідно до ч.8 ст.43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Крім того, як врегульовано ч.3 ст.95 ЦПК України, учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Відповідно до ч.1,2 ст.182, ч.2 ст.183 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. За змістом ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Відповідно, оскільки заява, подана від імені [PERSON] наведеним вище положенням не відповідає, не засвідчена кваліфікованим електронним підписом учасника справи, суд повертає її без розгляду. Протягом судового розгляду справи сторона позивача відмовилась від допиту двох свідків, а саме [PERSON] , та [PERSON] , що є правом позивачки, відмова прийнята судом. У справі наявна заява сторони позивача про продовження розгляду за відсутності позивачки та її представниці. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі, судом вчинено не було за відсутності клопотань учасників справи. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі встановлених обставин та у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку учасників справи, з`ясовану у попередніх судових засіданнях, відсутність заперечень сторони позивача та представника третьої особи, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів, а саме постановив ухвалу згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку, що видно з протоколу судового засідання. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази, вислухавши протягом розгляду справи пояснення учасників справи (сторони позивача та представника третьої особи), здійснивши допит свідків та опитування малолітньої дитини, інтересів якої стосується даний позов, з`ясувавши правовідносини між сторонами та перевіривши їх наявними доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених судом фактичних обставинах справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 26.03.2012 (актовий запис №50 від 26.03.2012). Батьки [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010 до 08.07.2017, що видно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2010, дослідженого судом. Відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області у справі №323/1288/17, пр. 2/323/497/17 від 27.06.2017, яке набрало законної сили 08.07.2017, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Згідно з мотивувальною частиною рішення суду, встановлено, що шлюб між [PERSON] (до укладення шлюбу - « [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 серпня 2010 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає, не бажає, щоб судом їм був наданий строк для примирення, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, що свідчить про відсутність у нього бажання зберегти сім`ю, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно, судом ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №47, які мають неповнолітню дитину. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] ухвалено не змінювати (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/67394192). Також, під час розгляду справи знайшло своє підтвердження стягнення в судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] . Так, відповідно до рішення, ухваленого Оріхівським районним судом Запорізької області у справі №323/1802/17, пр. 2/323/635/17, від 11.09.2017, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. З мотивувальної частини вказаного рішення видно, що на час розгляду справи неповнолітня дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №696 від 29.06.2017 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно, судом стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код № [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код № [NUMBER] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, починаючи з 29 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 19.11.2017 (веб-посилання на текст судового рішення: https://reyestr.court.gov.ua/Review/68896582). Дані про звернення даного судового рішення до примусового виконання в матеріалах справи відсутні. За даними засвідченої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2023, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіональноо управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у м.Запоріжжі, Шевченківський район. Дослідженими копіями свідоцтв про народження (серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 06.12.2006, а також [NUMBER] , виданого 12.03.1986 у м.Дніпропетровську) підтверджено, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , відповідно, є рідною тіткою малолітнього [PERSON] . Згідно з наказом начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Н.Сиворакши «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] » від 21.08.2023 №1054, засвідчена копія якого досліджена судом, встановлено що малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в родину [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , до прийняття рішення про його влаштування. Місце проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] підтверджено довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.09.2023 № 2302-5002968965 та №2302-5002968958. Згідно з довідкою Запорізької гімназії №95 територіального відділу освітм Шевченківського району ЗМР №01-23/185 від 31.08.2023, [PERSON] , [INFO] , навчається в 6-В класі Запорізької гімназії N95 Запорізької міської ради. Вихованням дитини займалася мати [PERSON] , [INFO] , з якою він мешкає за адресою [ADDRESS] . Батько, [PERSON] , з сім?єю не проживає, за час навчання дитини в школу не приходив, успіхами сина не цікавився, батьківські збори та інші шкільні й класні заходи не відвідував. До справи долучено характеристику [PERSON] за підписом класного керівника Я.Кондратенко та заступника директора В.Афєндікової, досліджену судом. За змістом даної характеристики мати, [PERSON] , брала активну участь у житті класу, допомагала у організації позакласних заходів, регулярно відвідувала батьківські збори, цікавилась життям дитини, організовувала правильне проведення вільного часу, моніторила поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечувала високий рівень навчання дитини. Вдома було створено необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини: організоване робоче місце учня, має одяг за сезоном, канцелярське приладдя в достатній кількості та засоби для онлайн навчання. Батько, [PERSON] , із дитиною не спілкується, з сім?єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв?язок не виходив, на батьківські збори не з?являвся. Згідно з довідкою ГО «Культурно-духовна спадщина «Хортиця» №07/09 від 07.09.2023 [PERSON] , [INFO] , ходить в спортивну школу на секцію з футболу. Вихованням дитини займалась мама [PERSON] , [INFO] , з якою він мешкає за адресою [ADDRESS] . Батько, [PERSON] , [INFO] , з дитиною не проживає, на тренування не приводив, успіхами сина не цікавиться, на батьківських зборах не з?являвся. Довідка засвідчена підписом голови громадської організації. Разом з цим, в матеріалах справи наявна інформація про перебування на обліку дитини [PERSON] , 2012 р.н., надана директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР 27.10.2023 за вих.№ 1334/01-09 на адвокатський запит адвоката М.Слизовської. За даними відповіді [PERSON] , [INFO] , що на даний час мешкає з дідусем, бабусею та тіткою за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом педіатричної служби підприємства з червня 2023 року, як внутрішньо переміщена особа з Пологівського району. Декларація про вільний вибір лікаря укладена 19.09.2023 з педіатром Костенко Н.В . Дитина прибула під нагляд без медичних документів. За час нагляду в закладі хлопчик переніс гострий бронхіт, отримував амбулаторне лікування, відвідував амбулаторію у супроводі матері - [PERSON] та дідуся. Останній огляд педіатра 31.08.2023 в присутності тітки - [PERSON] , здоровий, видана довідка в школу. Відомостей про батька дитини у медпрацівників не має. За медичною допомогою до лікаря педіатра з дитиною він не звертався, здоров?ям сина не цікавився. До справи за допомогою засобів електронного листування, вх.№ ес33797/24 від 04.10.2024, від представника третьої особи Парфенюк Л.П. надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 03.10.2024 №22.04/01-34-730 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Так, районна адміністрація Запорізької міської рали по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, розглянувши матеріали суду щодо розгляду цивільної справи №336/11781/23, встановила, матір дитини, [PERSON] , [INFO] померла. 21.08.2023 до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернулась [PERSON] із заявою про тимчасове влаштування в її родину малолітнього племінника [PERSON] , [INFO] , оскільки матір дитини померла, а батько дитини [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків. Того ж дня спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений вихід за адресою проживання родини, а саме: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження від 21.08.2023 (додасється до висновку та досліджений судом), встановлено, що малолітній [PERSON] , 2012 р.н., мас спальне місце, місце для навчання, гаджети, одяг та взуття відповідно вікових потреб. Під час обстеження підтверджено факт залишення дитини без батьківського піклування. Так, за даними висновку, наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 21.08.2023 N1054 «Про тимчасове влаштувания [PERSON] , [INFO] », малолітнього [PERSON] , 2012 р.н., було тимчасово влаштовано в родину рідної тітки [PERSON] . Органом опіки проаналізовано довідки за місцем навчання дитини, а також щодо перебування на медичному обліку, наведені вище по тексту рішення. Крім того, як видно з висновку, представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, яка брала участь у судових засіданнях, доповіла членам комісії щодо наданих свідками свідчень. Зокрема зазначила, що обоє свідків підтвердили відсутність батька дитини в житті сина. Також в судовому засіданні був заслуханий малолітній [PERSON] , 2012 р.н., який повідомив, що проживає разом із бабусею, дідусем та тіткою. Саме вони допомагають з навчанням, підтримують його. З батьком хлопчик не спілкується взагалі, батько не вітає зі святами, не телефонує. Дитина майже не пам?ятає свого батька. Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 13.09.2024 N22.01/01-34-690 [PERSON] був запрошений на засідання комісії. Однак він з?явився та не зателефонував. На адресу районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради будь-які заяви, пояснення від [PERSON] не надходили. Комісія з питань захисту прав дитини виходить з того, що позбавлення батьківських прав батька дитини с виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» можна зробити висновок, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону не можливо. Враховуючи пояснення дитини, надані документи, можна зробити висновок, що батько дитини не намагається боротися за своє право бути батьком, брати участь у вихованні, спілкуванні з литиною, ігнорує можливість змінити ставлення до виховання сина. Ухиляння від виховання своєї дитини - це свідома та навмисна відсутність турботи, відповідальності та ігнорування потреб дитини. Тому,

Outcome: approved