Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 17 вересня 2024 року позивач звернувся з позовом. Просить стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі: 21 171,73 грн. Посилається на те, що відповідач є винним у ДТП, а до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, тому позивач звернувся до відповідача як до заподіювача шкоди. Позивач просив здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач відзив позов не подав. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у позові, надавши відповідні пояснення. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 30.06.2022 року о 10-20 год., у м. Київ, по вулиці Академіка Стражевська, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі - відповідач) та автомобіля марки «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі - автомобіль потерпілої), яким керувала [PERSON] (далі - потерпіла). Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.07.2022 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника «Citroen» державний реєстраційний номер [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» попередня назва AT «СК «АХА Страхування» Договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №48424а1ка від 18.09.2021 року. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ від 01.07.2022 року. Дана заява була розглянута пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: Актом огляду транспортного засобу по справі №1.003.22.0010755 Рахунку - фактура № АХВ - 003153 від 0 1.07.2022 року Ремонтна калькуляція № 1.003.22.0 від 02.08.2022 року Страхового акту № ARX3334218 від 16.08.2022 року Розрахунку страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ТОВ "АВТОХАУС ВІПОС" 75 320,82 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 908583 від 17.08.2022 року . На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen», державний реєсфаційний номер [NUMBER] була застрахована в AT «ПРОСТО-страхування» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209178870, у зв`язку з чим AT «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «АРКС» в розмірі 54 149,09 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №14821 від 30.11.2022 року ОЦІНКА СУДУ Щодо права вимоги страховика до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18). Отже, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду. Щодо обсягу відповідальності винного у ДТП водія, відповідальність якого застрахована За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV). Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Щодо розміру збитків, завданих власнику автомобіля Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). У даному випадку розмір завданих збитків становить 75 320,82 грн, з яких 62 767,35 грн - це безпосередньо вартість ремонтних робіт (без ПДВ), а 12 553,47 грн - ПДВ. Ці обставини підтверджуються ремонтною калькуляцією та рахунком-фактурою № АХВ-003153 від 01.07.2012 року. Відповідач не спростував достовірність цих доказів, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. Інших доказів щодо вартості матеріального збитку відповідач не надав, клопотання про проведення експертизи ним не заявляв. Відповідач не оспорював вартість ремонтних робіт та характеру пошкоджень, а послався на те, що акт огляду транспортного засобу не підписаний обома сторонами договору страхування. Суд виходить з того, що такі заперечення не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки, виходячи з предмету доказування, сторони договору страхування, зокрема, потерпіла сторона не заперечує обставини складання цього акту. Натомість відповідач,

Outcome: partial