Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

24.07.2024 року [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що починаючи з 2017 року вона і [PERSON] мешкали разом, однією сім`єю. В неї не було родичів, тому заявник спочатку допомогала так як [PERSON] була людиною похилого віку, хворіла, а потім з 2017 року мешкали разом однією сім`єю. Ще при житті спадкодавця склала заповіт яким заповідала заявниці свій будинок та дві земельні ділянки. На це майно нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також, після смерті [PERSON] залишилися кошти, що знаходяться на зберіганні у АТ «Райффайзен Банк», однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивуючи, що рахунок, вказаний в заповіті та відповіді Банку не співпадають. Заявник є спадкоємицею четвертої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України. Просила встановити факт її постійного проживання з спадкодавицею на час смерті з 2017 року по день її смерті. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. 29.10.2024 року від зацікавленої особи Кожанська селищна рада Фастівського району Київської області надійшла заява в якій зазначено, що спадкодавиця [PERSON] до моменту смерті [INFO] мешкала за адресою: [ADDRESS] не входить до складу Кожанської селищної територіальної громади, а відтак просять замінити на належну сторону. 07.11.2024 року від представника заявника адвоката Гончаренко С.С. надійшла заява в якій остання просила замінити зацікавлену організацію Кожанську об`єднань територіальну громаду на Ковалівську сільську громаду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2024 року замінено заінтересовану особу Кожанську об`єднань територіальну громаду на Ковалівську сільську громаду. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Ковалівська сільська громада в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з листом про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, а також зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши представника заявника, свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Таким чином, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 21.03.2023 року [PERSON] померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Після її смерті була заведена спадкова справа № 309/2023 Другою білоцерківською державною нотаріальною конторою Київської області Білоцерківського району. \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений Ковалівською сільською радою Білоцерківського району Київської області 18 січня 2023 року, зареєстрований в реєстрі за № 3, яким заповідала [PERSON] житловий будинок під [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,4327 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224987101:01:005:0046; земельну ділянку площею 0,2500 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3224987101:01:005:0047. За заявою [PERSON] , державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. \~ \~ \~ \~Разом з тим, постановою [PERSON] , державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з відповідними відсотками і всіма іншими видами виплат та компенсацій по них, що знаходяться на зберіганні у АТ «Райффайзен Банк», які залишилися після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Відмова обґрунтована тим, що рахунок на ім`я спадкодавиці зазначений в заповіті, після запиту до банку та отриманої відповіді, не співпадають. Як зазначила заявниця, на час смерті [PERSON] вона постійно проживала разом з нею за однією адресою та здійснювала за нею догляд у зв`язку з її похилим віком та захворюванням, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з матір`ю були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] була одинокою особою, спочатку [PERSON] допомогала їй по господарству, доглядала за будинком та земельною ділянкою, а в подальшому забрала [PERSON] проживати до себе. І з того часу вони проживали разом (десь близько 6 років). \~ \~ \~ \~Згідно Довідки Червоненського старостинського округу Білоцерківського району Київської області № 92 від 17.07.2024 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] разом з [PERSON] , вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку. [PERSON] , поховала за свої власні кошти [PERSON] . Таким чином, факт постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої 19.03.2023 року, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218,1268,1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved