Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №6599511 в розмірі 28826,16 грн. та сплачений судовий збір. Обґрунтовує позов тим, що 25.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №6599511, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу. Не виконав умов кредитного договору. На підставі договору №14.02/24-Ф від 14.02.2024 року про відступлення права вимоги укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Кредит-Капітал» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 14.02.2024 року до договору факторингу №14.02/24-Ф ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6599511 в сумі 28826,16 грн., з яких: 10515,70 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 18310,46 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому позивач просить позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу та судові витрати. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 04.09.2024\~року дана\~позовна заява\~передана до\~провадження судді\~Новодністровського міського\~суду Чернівецької\~області Вербіцької\~М.В. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.09.2024 року позовна заява передана до Сокирянського районного суду Чернівецької області за підсудністю. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 24.09.2024\~року дана\~позовна заява\~передана до\~провадження судді\~Сокирянського районного\~суду Чернівецької\~області Суського\~О.І. Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.09.2024 року позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження поданій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №771075 від 05.09.2024 року прізвище та ініціали відповідачки зазначено, як [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Представник позивача Котишин І.Б. у судове засідання не з`явилася, проте направила до суду клопотання, в якому просила розглянути справу за відсутності представника позивача та у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не подала, а також не подала відзив на позов. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, 25.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №6599511, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Цей договір підписаний шляхом Акцепту оферти в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився. Згідно паспорту\~споживчого кредиту\~та договору\~№6599511,\~який був\~підписаний відповідачем\~за прізвищем\~« [PERSON] »,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~паспорт № [NUMBER] \~виданий 27.09.2021\~року,\~кредитодавець взяв\~на себе\~зобов`язання\~надати відповідачу\~кредит для\~задоволення споживчих\~(особистих)\~потреб,\~на наступних\~умовах: сума кредиту 11550,00 грн.; строк кредитування - 360 днів; спосіб надання: переказ на картковий рахунок. Відповідно до графіку платежів станом на 18.05.2023 року до договору про надання споживчого кредиту №6599511 від 25.04.2023 р., [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] повернення кредиту та сплати комісії, процентів не було внесено. Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уклаладено кредитний договір №6599511 від 25.04.2023 року та підписано електронним підписом позичальника, створеним шляхом використання одноразового ідентифікатора - С8848, який був надісланий на номер моб.телефону відповідача. Згідно листа за вих. №20240229-1-1 від 29.02.2024 року ТОВ «Пайтек Україна» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОА «Авентус Україна»: 25.04.2023 року о 16:46:06 год. на суму 11550,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пайтек Україна». Так, згідно з ч.1 ст.1054ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.2 ст.1055\~ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 статті 207\~ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч.1 ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 та ч.2 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч1 та ч.2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно частин 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 13 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцеві третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України\~"Про\~електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умовами користування засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Таким чином, наданими позивачем доказами достовірно встановлено, що між сторонами виникли кредитні зобов`язання та товариство виконала свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 11550,00 грн. й відповідно доказів на спростування вказаного суду не надано. Разом з тим, відповідач своїх зобов`язань згідно кредитного договору не виконав. Зокрема, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем за договором №6599511 від 25.04.2023 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 28826,16 грн., з яких: 10515,70 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18310,46 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків. В подальшому, 14.02.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №14.02/24-Ф. Відповідно до умов даного Договору ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6599511 від 25.04.2023року в сумі 28826,16 грн. Так, згідно положень цивільного законодавства, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Відповідно до ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України) - постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18. Згідно з п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як встановлено судом, між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вчинено договір відступлення права вимоги від 31.01.2023 року . Таким чином, судом достовірно встановлено, що права вимоги за договором між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] про споживчий кредит від 25.04.2023 року № 6599511 перейшло від первісного кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до нового кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. При цьому, за змістом частин 1, 3 статті 1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази виконання [PERSON] обов`язку за договором між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем про споживчий кредит від 25.04.2023 року з повернення кредиту в сумі 11550,00 грн. та сплати відсотків. Так, положеннями ч.1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові. З огляду на те, що відповідачем не надано інших розрахунків заборгованостей чи відомостей про відсутність таких, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказані розрахунки позивача як належні та допустимі докази. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики №6599511 в сумі 28826,16 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн. Згідно зі ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved