Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Фігурський М.А., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.10.2024 вказану справу відповідно до положень ст.27 та 31 ЦПК України передано на розгляд до Козівського районного суду Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 17.05.2014 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Подружні відносини між ними припинені. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалось. Основною причиною розпаду сім`ї є часті конфлікти, різні характери та погляди на життя, втрата взаємної любові та поваги. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 11.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачеві встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 11.11.2024 через представника адвоката Фігурського\~М.А., подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 26.11.2024 подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу з позивачем. Просила розгляд справи проводити у її відсутності, а також просила повернути позивачу 50 відсотків сплаченого ним судового збору відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК\~України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з державного бюджету. Вивчивши доводи сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17.05.2014 у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 542. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Положеннями частини першої статті 110, статті 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В частині 2 ст.\~114\~СК України зазначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їхній шлюб носить формальний характер, а його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Також судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і дружини та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. За таких обставин суд вважає, що відповідно до вимог ст.112\~Сімейного кодексу\~України шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд, беручи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved