Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивачка, звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . З батьком її сина [PERSON] , вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає разом із позивачем. На даний час дитина на її повному утриманні. Відповідач, в свою чергу, належним чином не допомагає її у вихованні та натуральному забезпеченні. Впевненості в постійній грошовій, натуральній допомозі - немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків, не виділяє жодних коштів на утримання дитини, не цікавиться її фізичним розвитком, навчанням, здоров`ям та не відвідує її. Відповідач відмовляється надавати кошти на повноцінне утримання сина, потреби якого зростають. Через те, що батько належним чином не дбає про дитину, ухиляється від свого обов`язку щодо утримання сина, та не надає достатніх коштів на його утримання, - є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. В даний час відповідач проходить військову службу, та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерацією проти України Розмір його доходу їй невідомий, а тому посилаючись на зазначені обставини позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50%. Такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення грамотного розвитку малолітньої дитини сторін по справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, також в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся судом. Клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи не поступало. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані в обґрунтування та спростування позовних вимог судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дитини, що підтверджується виданим Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) свідоцтва про народження, від 01 квітня 2020 року серії [NUMBER] . З повного\~витягу з\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~щодо актового\~запису про\~народження №\~00045154827\~ від\~23\~травня 2024\~року,\~вбачається що\~01\~квітня 2020\~року було\~зареєстровано в\~актовому записі\~№ 33,\~відомості про\~дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відомості про\~батька \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відомості про\~матір [PERSON] ,\~ [INFO] . З довідки про встановлення факту проживання/не проживання особи за місцем реєстрації від 16 квітня 2024 року № 290, вбачається що син [PERSON] , [PERSON] , за місцем реєстрації [ADDRESS] , фактично не проживає за місцем реєстрації, на момент обстеження він проживає за адресою матері: [ADDRESS] . Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності, тож позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141\~ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: approved