Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

31.10.2024 року позивач через свого представника звернувся до суду з цим позовом. Свій позов мотивує тим, що 25.08.2023 року [PERSON] звернулась до Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості (далі позивач, ВОЦЗ) з метою пошуку роботи, подала заяву про надання статусу безробітної. Наказом №НТ230825 від 25.08.2023 року відповідачу надано статус безробітної та призначено виплати допомоги по безробіттю з 26.08.2023 року. 24.11.2023 виплату вказаної допомоги було припинено (наказ №НТ221128 від 24.11.2023 року), з 26.12.2023 року відповідачу припинено реєстрацію як безробітної особи у зв`язку з працевлаштуванням. В результаті опрацювання пам`ятки «Розслідування даними РЗО» встановлено, що відповідачу призначено пенсію за віком з 18.09.2023 року (в період перебування на обліку як безробітної та отримання коштів допомоги по безробіттю). З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь неправомірно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 11469,46 грн., а також суму судових витрат у справі. Ухвалою суду від 04.11.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. 02.12.2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому остання вказує, що вона дійсно з 26.08.2023 року по 24.11.2023 року була зареєстрована у ВОЦЗ як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. 14.12.2023 року [PERSON] звернулась до ГУПФУ у волинській області про призначення їй дострокової пенсії за віком за особливі заслуги перед Україною (мати, яка народила і виховала до шестирічного віку 5 і більше дітей). 20.12.2023 року така пенсія була їй призначена (25.12.2023 року вона отримала першу пенсійну виплату). Жодних недостовірних відомостей про себе вона не подавала, відповідно до чого підстави для задоволення вимог позивача відсутні. 03.12.2024 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив. Представник позивача зазначає, що доводи відзиву є безпідставними. [PERSON] при зверненні до ВОЦЗ не повідомила про наявність у неї права на дострокову пенсію, про неможливість одночасного отримання виплат по безробіттю та пенсії була повідомлена. Пенсію їй призначено з 18.09.2023 року, а не з 20.12.2023 року як зазначає відповідач. [PERSON] звернулась в органи пенсійного фонду достеменно знаючи, що пенсію їй буде призначено в межах тримісячного терміну з дня набуття права на пенсію (а не з моменту звернення). Вперше виплата пенсії за період з 18.09.2023 року по 31.12.2023 року в сумі 11382,67 грн. була призначена відповідачу в грудні 2023 року (в грудні вона отримала не місячний платіж, а заборгованість по пенсії за декілька місяців). При цьому, з 14.12.2023 року [PERSON] неодразово відвідувала ВОЦЗ (18.12.2023 року, 27.12.2023 року) та продовжувала перебувати на обліку у статусі безробітної не повідомляючи про факт звернення до органів пенсійного фонду та призначення їй дострокової пенсії за віком з 18.09.2023 року. Отже, вона свідомо приховувала обставини, що впливали на умови її перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, що є свідченням недобросовісної поведінки. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.08.2023 року [PERSON] звернулась до Луцької філії Волинського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення допомоги по безробіттю (а.с.10,11). Відповідно до наказу № НТ230825 Луцької філії ВОЦЗ від 25.08.2023 року на підставі ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON] надано статус безробітного (а.с.13). Згідно Наказу № НТ230825 Луцької філії ВОЦЗ від 28.08.2023 року з урахуванням ч. 1,2,3 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідачу призначено допомогу по безробіттю (а.с. 14). 24.11.2023 виплату вказаної допомоги [PERSON] було припинено (наказ №НТ221128 Луцької філії ВОЦЗ від 24.11.2023 року (а.с.15), а з 26.12.2023 року відповідачу припинено реєстрацію як безробітної особи у зв`язку з працевлаштуванням (Наказ № НТ231227 Луцької філії ВОЦЗ від 27.12.2023 року, а.с.16). З акту розслідування страхових випадків Луцької філії ВОЦЗ № 13 від 26.03.2024 року вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку Луцької філії ВОЦЗ як безробітна з 25.08.2023 року по 26.12.2023 року та отримувала допомогу по безробіттю в той час як особі була призначена пенсія за віком з 18.09.2023 року (а.с.13,14). Згідно довідки ГУПФУ у Волинській області від 08.03.2024 року [PERSON] перебуває на обліку в ГУПФУ у Волинській області та одержує пенсію за віком (мати 5 і більше дітей, особливі заслуги перед Україною) з 18.09.2023 року довічно (а.с.15). Вказане також стверджується інформацією з ГУПФУ у Волинській області від 21.03.2024 року (а.с.17). Згідно Наказу № НТ240416 Луцької філії ВОЦЗ від 16.04.2024 року [PERSON] зобов`язано повернути кошти у встановленому порядку, відповідно до розрахунку суми повернення допомоги по безробіттю сума до повернення становить 11469,46 грн. (а.с.18,19). На адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення з пропозицією добровільного повернення коштів (а.с.20-23). Станом на дату розгляду справи вказані кошти не повернуті. З матеріалів справи вбачається, що в заяві про надання статусу безробітного від від 25.08.2023 року [PERSON] зазначила, що пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та за вислугу років їй не призначено (а.с.10), крім того, вона повідомлялась про те, що у разі подання недостовірних даних (…щодо отримання доходу від інших видів зайнятості) під час реєстрації та перебування на обліку в Луцькій філії ВОЦЗ втратить статус безробітного та змушена буде повернути суму незаконно отриманого матеріального забезпечення з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення (а.с.12). За положеннями ст.1Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. Згідно ст. 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення\~віку 50\~років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. Заяву про призначення дострокової пенсії багатодітним матерям можна подати до органу Пенсійного фонду України в термін не раніше, ніж за один місяць до виповнення пенсійного віку (50-річчя для жінок) і не пізніше трьох місяців з дня досягнення цього віку. Пенсія призначається з дня, що настає за днем виповнення зазначеного вище віку. У випадку звернення особи за призначенням пенсії в більш пізній строк пенсія призначається з дня звернення за нею (Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону України\~"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1). З матеріалів відзиву та справи вбачається, що відповідач звернулась із заявою про призначення пенсії 14.12.2023 року, відповідно до цього пенсія була призначена з 18.09.2023 року (а.с. 14). Перша виплата пенсії за період з 18.09.2023 року по 31.12.2023 року була здійснена [PERSON] в грудні 2023 року (розмір нарахованих пенсійних виплат свідчить про те, що відповідачу було перераховано не місячний розмір пенсії, а заборгованість за декілька місяців одним платежем). При цьому відповідач відвідувала ВОЦЗ після 14.12.2023 року (дата подачі заяви про призначення пенсії) 18.12.2023 року та 27.12.2023 року, відомостей щодо повідомлення органів центру зайнятості про факт звернення та отримання пенсії відповідачем не надано (встановлено згідно відомостей долучених позивачем до відповіді на відзив від 03.12.2024 року). Відтак, [PERSON] , маючи статус безробітного та отримуючи від держави відповідні суми матеріального забезпечення, не повідомила центр зайнятості про те, що отримує пенсію за віком, що впливало на умови виплати їй допомоги по безробіттю (в порушення вимог п.4 ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Неповідомлення цією особою центру зайнятості про отримання пенсії свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Згідно з ч. 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи дослідженні судом докази, факт недобросовісності набувача суд вважає доведеним, а тому безпідставно отримані кошти підлягають поверненню. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved