Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що 11.11.2011\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було зареєстровано\~шлюб.\~Від спільного\~шлюбу сторони\~мають дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідач не бере участі у вихованні спільної дитини, не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, коштів вкрай мало і вистачає лише на предмети першої необхідності, тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 07.11.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 02.12.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що\~твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] не міг бути постійно із родиною, так як проходив і продовжує проходити службу в ЗСУ, однак постійно перебував із сином та дружиною на зв`язку. Відповідач ніколи не відмовлявся та не відмовляється утримувати свого сина, продовжує утримувати його і на теперішній час, перераховує грошові кошти на його утримання. Копії квитанції та платіжних інструкцій на підтвердження вказаних обставин долучені до відзиву. [PERSON] визнає позовні вимоги в частині розміру аліментів, які просить стягувати з нього позивач і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Проте, враховуючи, що відповідачем надано до суду докази на підтвердження понесених ним витрат на утримання дитини з дня звернення позивачем до суду з позовом, вважає, що у суду є всі підстави присудити стягнення аліментів з [PERSON] не з моменту звернення позивача до суду з даним позовом, а з моменту ухвалення судом рішення у вказаній справі. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд задовольнити частково позовну заяву про стягнення аліментів, починаючи стягнення з дня ухвалення судом рішення у даній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, разом з відзивом на позовну заяву зазначили про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2012 року. Згідно із Витягами з реєстру територіальної громади, за відомостями про особу з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби на підставі відомостей, отриманих від Запорізької територіальної громади за № 2024/012326056 та № 2024/012326015 від 11.10.2024 р., місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Як визначено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1\~статті 141 СК України, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків\~або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зі змісту частини 1\~статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, та враховує, що визначеної позивачем суми в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача буде достатньо для належного утримання та розвитку спільної дитини сторін, так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків. Суд враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову в частині розміру стягнення аліментів на утримання дитини та докази, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу малолітній дитині в матеріалах справи відсутні. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, а також ті обставини, що відповідач позов в частині розміру аліментів визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1\~статті 191 Сімейного кодексу України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оскільки позов про стягнення аліментів на утримання дитини подано до суду 06.11.2024 року, а тому, за правилами ст.191 Сімейного кодексу України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved