Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

25.06.2024 від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що надані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2022 по 31.05.2024, в розмірі 30 825 грн 01 коп. 04.07.2024 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача вербецької за вказаною адресою (а. с. 15). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до [PERSON] та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 25.07.2024. 16.07.2024 відповідач [PERSON] в системі "Електронний суд" подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 19, 20). 18.07.2024 відповідач [PERSON] в системі "Електронний суд" подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що 31.03.2024 на електронну адресу позивача вона надала відповідь на вимогу про сплату заборгованості, у якій повідомила, що 07.04.2022 перебуває за кордоном, до виїзду за кордон за місцем реєстрації тимчасово не проживала і не є власником (співвласником) житлового приміщення. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з неї заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (а. с. 23-56). 25.07.2024 за клопотанням представника позивача Касьянова В. В. відкладено судовий розгляд. 30.07.2024 представник позивача Касьянов В. В. подав до суду клопотання, в якому просив замінити первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а. с. 64). Також, 30.07.2024 представник позивача Касьянов В. В. подав до суду уточнену позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що надані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2022 по 31.05.2024 в розмірі 30 825 грн 01 коп. На обґрунтування позовної заяви представник позивача Касьянов В. В. зазначив, що ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС, ліцензій, публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) та публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), що відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розміщені на офіційному сайті ПАТ "Центренерго" http://www.centrenergo.com, здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. У період з грудня 2022 року по травень 2024 (включно) року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] , у якій проживає (власник) квартиронаймач [PERSON] . Відповідач [PERSON] до Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з відмовою від отримання комунальних послуг не звертався, жодних заяв не направляла. Комунальні послуги отримує своєчасно. Відповідач не здійснювала оплату наданих послуг в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 31.05.2024 виникла заборгованість, розмір якої складає 30 825 грн 01 коп. (а. с. 65-68). 09.08.2024 відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначено, що з 15.04.2022 по 18.11.2023 вона перебувала за кордоном, що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України, адресними картами, документом тимчасового захисту іншої країни та свідоцтвом про особу. До виїзду за кордон та після повернення в Україну проживає за місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] . Вона як власник житла надала [PERSON] право користування та проживання у житловому приміщенні, а саме у квартирі [ADDRESS] . Зареєстрована особа на час проживання в квартирі сплачувала всі заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Але, з 07.04.2022 [PERSON] перебуває за кордоном. У житловому приміщенні, де зареєстрована [PERSON] , залишились її особисті речі. Саме тому, а також після перенесеної операції на коліні, та маючи складнощі з пересуванням по сходах, жодного разу в цій квартирі після повернення додому [PERSON] не була, мешкає за своїм місцем реєстрації. Зазначила, що в період з грудня 2022 року по травень 2024 року вона особисто, як власниця житла, та [PERSON] у квартирі не проживали та не користувалися послугами водопостачання, гарячого водопостачання і водовідведення. 28.03.2024 нею був отриманий лист-вимога від позивача до зареєстрованої особи [PERSON] №08/1399 від 14.03.2024 щодо термінової сплати заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , що станом на 29.02.2024 складало 29 819 грн 64 коп. 31.03.2024 [PERSON] надала відповідь на вимогу на електронну адресу позивача [INFO] . У своїй відповіді вона повідомила, що з 07.04.2022 перебуває за кордоном, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті та документом тимчасового захисту іншої країни перебування. Після отримання вимоги від позивача, вона як власник житла особисто зверталась з проханням перерахунку і списання заборгованості та повідомляла відомості про перебування за кордоном власника та зареєстрованої особи представників позивача, а саме начальника відділу житлово комунальних послуг Вячеслава Тютюнника, але не отримала жодної відповіді на своє звернення. Жодних договорів з особистим підписом між нею і позивачем укладено не було. Наголосила, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , вона не проживає. Також зазначила, що особовий рахунок та квитанції про заборгованість були на ім`я зареєстрованої особи, а саме [PERSON] . При особистому її зверненні до представників позивача, її змушували переоформити особовий рахунок на своє ім`я, на що вона не надавала згоду. Ознайомившись з додатками до позовної заяви та розрахунками споживання водопостачання, гарячого водопостачання та водовідведення, їй не зрозумілий обсяг фактично використаного водопостачання на 1 особу в місяць в кубічних літрах та велику розбіжність в сумах заборгованості протягом року. Також до початку воєнного стану неодноразово були повідомлення сусідів про протікання та неналежний технічний стан труб та кранів гарячого водопостачання у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] . Жодного акту про технічний стан та доступу до загальних лічильників будинку не було надано. Особисто у відповідача не було можливості встановити індивідуальні лічильники у зв`язку з активними бойовими діями на території Харківської області та виїздом за кордон (а. с. 78-94). 14.08.2024 від представника позивача Касьянова В. В. надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що власник нерухомого майна зобов`язаний своєчасно сплачувати надані комунальні послуги, у разі невикористання комунальних послуг за період тимчасової відсутності у квартирі понад 30 календарних днів, відповідач зобов`язана була звернутися із відповідною заявою (а. с. 95-100). 10.09.2024 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що заборгованість за комунальні послуги у загальному розмірі 30825 грн 01 коп. виникла в результаті не перерахунку та не списання наданих позивачем комунальних послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] , власником якої є вона. Однак, жодних договорів на отримання послуг між нею та позивачем укладено не було. Про її відсутність в квартирі та перебування за межами країни було повідомлено одразу в телефонному режимі (а. с. 102-105). 19.09.2024 в судовому засіданні було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву до [PERSON] , та відкладено судовий розгляд для надання часу відповідачу для підготовки до справи. 25.10.2024 за клопотанням представника позивача Касьянова В. В. відкладено судовий розгляд на 02.12.2024. 02.12.2024 під час судового розгляду представник позивача Касьянов В. В. подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за комунальні послуги у розмірі 14 959 грн 45 коп., та судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп. Заяву про зменшення розміру позовних вимог було прийнято до розгляду. Під час судового розгляду представник позивача Касьянов В. В. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в уточненій позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Водночас, представник позивача Касьянов В. В. не надав пояснень щодо підстав та порядку нарахувань суми заборгованості, стягнення якої вимагається, а ті розрахунки, що були додані до первісної та уточненої позовної заяви, тобто до заяви про зменшення розміру позовних вимог, вважав такими, що не можуть братися до уваги, оскільки відповідачу [PERSON] було здійснено перерахунок заборгованості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову. Повідомила, що акт звірки не підписувала, та не згодна з ним. Раніше надані розрахунки заборгованості є невірними, розмір заборгованості вона не визнає, оскільки у вказаній квартирі не проживає та комунальними послугами не користується, про що неодноразово повідомляла позивача. Також, вона неодноразово зверталася до позивача стосовно встановлення лічильників у вказаній квартирі, але її вимоги було залишено поза увагою. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" визначена постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території смт Комсомольське (Слобожанське) Зміївського району Харківської області (а. с. 14). Даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 387346192 від 18.07.2024 підтверджується, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого Зміївською державною нотаріальною конторою 21.01.2011 (а. с. 75). З довідки Зміївської теплової електричної станції ПАТ "Центренерго" № 08/408, поданої на час звернення до суду з позовом до [PERSON] , вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Водночас, з довідки Зміївської теплової електричної станції ПАТ "Центренерго" № 08/566, поданої разом з уточненим позовом до [PERSON] , вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. с. 74). При цьому, зазначені довідки не містять відомостей щодо часу, коли особовий рахунок був відкритий на ім`я [PERSON] , та з якого часу відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] , та з яких підстав. З наданого позивачем розрахунку нарахування оплати за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , квартиронаймача [PERSON] по [ADDRESS] , вбачається, за період з 01.12.2022 по 31.05.2024 наявна заборгованість - 30 825 грн 01 коп., у тому числі: за послуги централізованого опалення - 786 грн 09 коп., з абонентської плати вузлів обліку теплопостачання - 473 грн 50 коп., за централізоване постачання гарячої води - 13 209 грн 27 коп., з абонентської плати гарячої води - 555 грн 45 коп., за централізоване постачання холодної води - 5 851 грн 28 коп., з абонентської плати води - 516 грн 25 коп., за водовідведення - 9 169 грн 22 коп., за абонентську плату водовідведення - 263 грн 95 коп. (а. с. 70-72). Аналогічний розрахунок надавався і до первісної позовної заяви до відповідача [PERSON] (а. с. 6-8). Під час судового розгляду представник позивача Касьянов В. В. не підтримав зазначені розрахунки, оскільки позивачем здійснено перерахунок заборгованості відповідача [PERSON] . До заяви про зменшення розміру позовних вимог представник позивача додав акт звірки між Зміївською тепловою електричною станцією ПАТ "Центренерго" та [PERSON] ( [ADDRESS] ), в якому зазначено, що заборгованість за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 01.06.2024 складала 30 825 грн 01 коп, а станом на 30.11.2024 - 14 959 грн 45 коп., у тому числі: з абонентської плати вузлів обліку теплопостачання - 473 грн 50 коп., за централізоване постачання гарячої води - 8 807 грн 17 коп., з абонентської плати гарячої води - 555 грн 45 коп., за централізоване постачання холодної води - 1 613 грн 29 коп., з абонентської плати води - 516 грн 25 коп., за водовідведення - 2 729 грн 84 коп., за абонентську плату водовідведення - 263 грн 95 коп. (а. с. 116). Водночас, ні [PERSON] , яка зазначена в акті звірки як особа, на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , ні відповідач [PERSON] зазначений акт звірки не підписали, тому цей акт не має будь-якого юридичного значення і наявні в ньому відомості не можуть підтверджувати чи спростовувати обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, такі доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13). Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , але зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду справи відповідач [PERSON] не заперечувала обов`язку утримувати житло, власником якого вона є. Однак, крім теплопостачання, яке оплачено в повному обсязі, інших житлово-комунальних послуг вона не споживала, тому і нарахування, зроблені позивачем, є безпідставними. Представником позивача зазначені відомості не спростовані. Також, станом на 02.12.2024 до суду не надано належного детального розрахунку заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] , а наданий акт звірки не підтверджує наявність заборгованості з підстав, зазначених вище. Таким чином, до суду не надано доказів наявності та розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] . За таких обставин, у задоволенні позову належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed