Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. Зазначають, що відповідачка фактично отримувала послуги з постачання природного газу за допомогою наявного у неї газового обладнання по адресі її проживання, а саме в квартиру [ADDRESS] . Вказують, що зазначені обставини породили цивільні права та обов`язки щодо постачання позивачем ТОВ «Чернівцігаз Збут» природного газу відповідачці [PERSON] та відповідно обов`язку останньої оплатити позивачу грошові кошти за отриманий нею природний газ. Стверджують, що про факт приєднання споживача до умов договору постачання природного газу свідчить часткова сплата рахунку за спожитий природній газ та документально підтверджене споживання природного газу. Вказують, що згідно з правилами побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, а розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Стверджують, що в результаті неналежної оплати за природний газ за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року у відповідачки [PERSON] утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем ТОВ «Чернівцігаз Збут», яка станом на день подання цього позову не сплачена, та складає 4597,05 гривень. Вказують, що згідно з Правилами розрахунковим періодом для оплати за природний газ с календарний місяць, а строк оплати встановлено не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення правил, самовільне використання газу. Стверджують, що відповідачка своєчасно не сплачувала кошти за отриманий нею природний газ, в результаті чого в неї утворилась заборгованість за природний газ. Зазначають, що на попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за природний газ відповідачка не відреагувала, тим самим відмовилась в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. На основі викладеного, просять суд стягнути з відповідачки [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] ), на користь позивача ТОВ «Чернівцігаз Збут» (ЄДРПОУ: 39584988, юридична адреса: 58005, м. Чернівці, вул. Кармелюка Устима, 110Б) заборгованість в сумі 4597,05 грн. (поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «Банк Альянс», МФО 300119); стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] ), на користь позивача ТОВ «Чернівцігаз Збут» (ЄДРПОУ: 39584988, юридична адреса: 58005, м. Чернівці, вул. Кармелюка Устима, 110Б) судовий збір в сумі 2684,00 грн. (поточний рахунок № [NUMBER] в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647). Представник позивача ТОВ «Чернівцігаз Збут» - адвокат Головач О.О. в судове засідання призначене на 29.11.2024 року не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути вищевказану справу у його відсутність. При цьому, згідно спрямованої до суду відповіді на відзив вказує, що визначені Оператором ГРМ обсяги спожитого останньою природного газу являються належною підставою для нарахування та відповідно стягнення з відповідачки заборгованості за спожитий нею природній газ. Стверджує, що спрямовані до суду відповідачкою квитанції не підтверджують оплату відповідачкою заборгованості за спожитий нею природній газ в спірному періоді. Крім цього, згідно спрямованих до суду вищевказаних письмових пояснень вказує, що визначення обсягів споживання природного газу особою здійснюється виключного Оператором ГРМ. Стверджує, що враховуючи те, що в період коригування Оператором ГРМ об`ємів природного газу відповідачці [PERSON] (травень 2022 року), остання вже не була клієнтом ТОВ «Чернівцігаз Збут», то й позивачці за спірний період (липень 2020 року - квітень 2022 року) не могло бути передано жодних скоригованих (знятих) об`ємів природного газу, оскільки зазначене є технічно не можливим. Вищевказане, на думку представника позивача, свідчить про те, що й здійснити перерахунок заборгованості відповідачці є також неможливим. Крім цього, вважав, що заявлені представником відповідачки витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень є неспівмірними зі складністю даної цивільної справи та обсягом реально затраченого представником відповідача часу. На основі викладеного представник позивача ТОВ «Чернівцігаз Збут» - адвокат Головач О.О. просить суд задовольнити позов в повному обсязі, а також відмовити відповідачці у стягненні з позивача заявлених нею витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання, призначене на 29.11.2024 року не з`явились, однак від представника відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнають у повному обсязі, просять відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Крім цього, згідно спрямованих до суду представником відповідачки відзиву, письмових заперечень на пояснення третьої особи та додаткових письмових пояснень останній вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.07.2024 року у цивільній справі №725/541/24 та постановою Чернівецького апеляційного суду від 08.10.2024 року по вищевказаній цивільній справі №725/541/24 судами було встановлено, що відповідачці [PERSON] в період з липня 2020 по квітень 2022 року АТ «ОГС «Чернівцігаз» було помилково нараховано 572,37 м куб. газу, а тому враховуючи те, що розрахунок заборгованості в розмірі 4597,05 гривні сформований саме на підставі помилкової інформації третьої особи, про що й зазначено у вищевказаних рішеннях суду, то, на його думку, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що доводять наявність заборгованості відповідачки перед позивачем. Вказує, що новий розрахунок заборгованості по скоригованим об`ємам газу представником позивача суду так і не було надано. При цьому, стверджує, що після перерахування об`ємів спожитого газу, та у відповідності до довідки щодо об`ємів використаного газу споживачем [PERSON] за період з 01.12.2021 року по 30.09.2022 року, наданою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», позивачкою було сплачено вартість спожитого нею природного газу в розмірі 403,00 м куб. газу, що становить 2875,34 грн. На основі викладеного, представник відповідачки [PERSON] - адвокат Марусяк В.О. просить суд відмовити в задоволенні позову ТОВ «Чернівцігаз Збут» в повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Представник третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» - Миронов С.І. в судове засідання призначене на 29.11.2024 року не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути вищевказану справу у його відсутність. Також, згідно спрямованих до суду письмових пояснень, представник третьої особи вказує, що АТ «ОГС «Чернівцігаз» здійснив у травні 2022 року на Інформаційній платформі Оператора ГТС коригування об`ємів природного газу по об`єкту споживача у від`ємному значенні «- 567,84 м куб.», а у червні 2022 року - у від`ємному значенні «-4,53 м куб.» (разом: «-572,37 м куб.»). Таким чином, АТ «ОГС «Чернівцігаз» у травні 2022 року провів [PERSON] перерахунок об`ємів газу в розмірі «-572,37 м куб.». Зазначає, що АТ «ОГС «Чернівцігаз», як оператор ГРМ, не має юридичної та технічної можливості змінити дані щодо об`ємів природного газу минулих періодів по будь-якому споживачу на інформаційній платформі Оператора ГТС. Вказує, що 01.03.2024 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» припинив провадження ліцензованої господарської діяльності з розподілу природного газу, тобто не є учасником ринку природного газу та припинив виконання функцій оператора ГРМ відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем, в зв`язку з чим позбавлений можливості доступу до Інформаційної платформи Оператора ГТС та проведення будь-яких коригувань об`ємів природного газу споживачам на цій Інформаційній платформі. Стверджує, що постачальник (позивач) не може отримати з інформаційної платформи оператора ГТС іншу інформацію, окрім тієї, яка була внесена Оператором ГРМ на інформаційну платформу Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексів ГРМ та ГТС. На підставі викладеного, представник третьої особи АТ «ОГС «Чернівцігаз» - Миронов С.І., вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «Чернівцігаз Збут» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.11.2023 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/11537/23 (провадження №2/727/1949/23); призначено судове засідання на 22 листопада 2023 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.12.2023 року було залучено до участі в справі за позовом ТОВ «Чернівцігаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - АТ «ОГС «Чернівцігаз». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.02.2024 року було зупинено провадження у справі №727/11537/23 (провадження №2/727/197/24) за позовом ТОВ «Чернівцігаз Збут», де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає АТ «ОГС «Чернівцігаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ, а саме зупинено до ухвалення та набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці за результатами розгляду, цивільної справи №725/541/24 за позовом [PERSON] до АТ «ОГС «Чернівцігаз», ТОВ «Чернівцігаз Збут», про захист прав споживача та зобов`язання проведення перерахунку спожитого газу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2024 року було поновлено провадження у справі за позовом ТОВ «Чернівцігаз» Збут», де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає АТ «ОГС «Чернівцігаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. Суд, вислухавши доводи сторін, що надані в судовому засіданні, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до переконання, що в позові ТОВ «Чернівцігаз Збут» слід відмовити, виходячи з наступного. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що згідно довідки ТОВ «Чернівцігаз Збут» про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу (а.с.17) - постачання природного газу відповідачці (споживачу) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснювалось до 30.04.2022 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» (ЕІС код: 56XM4090616256Z). Згідно наявної в матеріалах відповіді адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України нa невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору (а.с.12). Згідно з вказаним договором постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (позивач) зобов`язується постачати природний газ споживачу (відповідачу) в необхідних для останнього об`ємах (обсягах), a споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Фактом згоди відповідача (споживача) [PERSON] на приєднання до умов цього договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачені споживачем рахунки постачальника за поставлений природний газ, що підтверджується рядом спрямованих до суду представником відповідачки квитанцій (а.с.33-36). Крім цього, згода споживача про приєднання до умов договору, згідно пункту 1-3 розділу Ш Правил підтверджується також фактом споживання останньою природного газу. При цьому, факт споживання природного газу та приєднання до умов вказаного типового договору про постачання природного газу не заперечується відповідачкою та її представником згідно спрямованих ними до суду вищевказаних процесуальних документів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою було акцептовано типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачам шляхом споживання відповідачкою природного газу та проведення оплати за поставлений позивачем природний газ. Так, відповідно до абзаців третього-п?ятого пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Пунктом 23 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 передбачено, що розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладених між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. На підставі Кодексу ГРМ та вказаних Правил постачання природного газу, а також враховуючи витяг з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут»), та розподіленого AT «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ (а.с.16). - позивачем ТОВ «Чернівцігаз Збут» було розраховано наявну у відповідачки [PERSON] заборгованість за послуги газопостачання по адресі: [ADDRESS] , за період часу з 01.07.2020 року по 31.07.2023 року, що згідно розрахунку заборгованості [PERSON] становить 4597,05 грн. (a.c.13-14). Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.07.2024 року у справі №725/591/24 (а.с.149-158) за позовом [PERSON] до АТ «ОГС «Чернівцігаз», третіх осіб без самостійних вимог ТОВ «Чернівцігаз Збут», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про зобов`язання проведення перерахунку спожитого газу, - було зобов`язано АТ «ОГС «Чернівцігаз» провести перерахунок об`ємів спожитого газу за особовим рахунком № [NUMBER] , споживачу природного газу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року. При цьому, вищевказаним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.07.2024 року судом серед іншого було встановлено безпідставне завищене нарахування відповідачем об`ємів природного газу саме за період з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року. Зазначене рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці віл 01.07.2024 року у справі №725/591/24 було частково змінено постановою Чернівецького апеляційного суду від 08.10.2024 року (а.с.159-164), зокрема апеляційним судом було зазначено в мотивувальній частині вищевказаного рішення суду, що [PERSON] було зайво нараховано 572,37 м куб. газу. На виконання вищевказаних рішень суду третьою особою АТ «ОГС «Чернівцігаз» було надано суду перераховані об`єми спожитого [PERSON] природного газу (а.с.168), відповідно до яких вбачається, що вищевказаним Оператором ГРМ - АТ «ОГС «Чернівцігаз» було зайво нараховано та відповідно виключено з розрахунків 572,37 м куб. газу. При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема те, що згідно вищезазначених рішень суду судами було встановлено протиправність завищеного нарахування третьою особою АТ «ОГС «Чернівцігаз» (Оператором ГРМ) об`ємів спожитого газу відповідачці [PERSON] , а також того, що позивачем - ТОВ «Чернівцігаз Збут» був здійснений розрахунок заборгованості [PERSON] за спірний період (липень 2020 року - квітень 2022 року) за вищевказаними неправильними об`ємами спожитого газу, то суд, не може брати до уваги вищевказаний розрахунок заборгованості [PERSON] (а.с.13-14) як доказ наявності у останньої заборгованості за природній газ за період з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року у розмірі 4597 грн. 05 коп. Водночас, інших доказів, які б свідчили про наявність у відповідачки [PERSON] заборгованості за спірний період з 01 липня 2020 року по квітень 2022 року, що вказана у позові, а саме у розмірі 4597 грн. 05 коп. позивачем ТОВ «Чернівцігаз Збут» суду надано не було. При цьому, судом не береться до уваги твердження представника позивача щодо технічної неможливості останніх здійснити новий розрахунок заборгованості на підставі наданих третьою особою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» об`ємів газопостачання, оскільки даний факт жодним чином не звільняє позивача від обов`язку довести ту обставину, що у відповідачки [PERSON] наявний борг з газопостачання у розмірі 4597,05 грн. При цьому, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-А, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність у [PERSON] заборгованості за спожитий нею природний газ в сумі 4597,05 грн., у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в позовних вимогах ТОВ «Чернівцігаз Збут», де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає АТ «ОГС «Чернівцігаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ - слід відмовити, у зв`язку з їх недоведеністю. Водночас, щодо розподілу судових витрат між сторонами, зокрема щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч.4.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомоги адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Судом встановлено, що 29.09.2023 року між адвокатом Марусяком В.С. та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с.37). Відповідно до спрямованих представником відповідачки до суду Розрахунку вартості послуг (а.с.38) та Акту приймання-передачі наданих послуг від 29.09.2023 року (а.с.39), вбачається, що адвокатом у зв`язку із наданням відповідачці [PERSON] правової допомоги було надано ряд послуг, зокрема підготовка відзиву (витребування доказів, ознайомлення з матеріалами справи, тощо) та участь в судових засіданнях в суді першої інстанції, загальна вартість яких становить 5000,00 грн. Згідно з квитанцією №011/23 від 21.11.2023 року, вбачається, що адвокату Марусяку В.С. були сплачені вищевказані кошти за виконану ним роботу у розмірі 5000,00 грн. (а.с.40). Частиною 2 статті 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має компенсувати на користь відповідачки суму понесених нею витрат на правничу допомогу. Разом з тим, на переконання суду, зазначена представником відповідачки сума витрат у розмірі 5000,00 гривень є неспівмірною із складністю справи та обсягом реально наданих послуг адвокатом та не відповідає критерію розумності, про що й зазначає в своїх письмових поясненнях представник позивача. Так, представник відповідача вказує у спрямованому ним до суду Акті приймання-передачі наданих послуг від 29.09.2023 року (а.с.39), що ним було надано ряд послуг, зокрема й було взято участь в судових засіданнях. Разом з тим, матеріали зазначеної цивільної справи містять відомості лише про перебування представника відповідача в одному судовому засіданні, що мало місце 11.12.2023 року, загальна тривалість якого становила 45 хв. (а.с.58). Водночас, зазначена цивільна справа відноситься до категорії справ невеликої складності, що не потребує значних затрат часу та спеціальних знань. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неспівмірність заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., а тому враховуючи реально витрачений час, що поніс адвокат під час надання ним послуг з правової допомоги відповідачці [PERSON] по даній справі, на переконання суду, такі витрати на правову допомогу необхідно зменшити до 3000,00 грн. Так, під час розгляду цивільної справи №753/15687/15-2 (постанова від 14.11.2018 року) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 3 урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, враховуючи реально надані адвокатом послуги, а також враховуючи вимоги ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідною та доведеною компенсацію судових витрат на правову допомогу у цій справі, що має здійснити позивач ТОВ «Чернівцігаз Збут» на користь відповідачки [PERSON] в сумі 3000,00 грн. Підстав для стягнення з позивача ще 2000,00 гривень - суд не вбачає. На підставі викладеного та

Outcome: approved