Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Представник заявника\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою про\~встановлення \~факту,\~що має\~юридичне значення,\~а саме\~встановлення факту\~постійного проживання\~ померлої\~ [INFO] [PERSON] \~за адресою\~ [ADDRESS] \~разом зі\~своєю донькою\~ [PERSON] \~на час\~відкриття спадщини.\~В обґрунтування\~заяви посилається\~на те,\~що [PERSON] \~ була\~її матір`ю.\~Остання була\~офіційно зареєстрована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~однак через\~онкологічну хворобу\~та потребу\~в постійному\~догляді з\~2019\~року \~по дату\~смерті [INFO] мати\~заявниці проживала\~разом з\~донькою за адресою: [ADDRESS] . У спадкодавця є син [PERSON] , [INFO] , який також є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті матері, але він був прописаний за адресою: [ADDRESS] . Заяву до нотаріуса про прийняття спадщини або про відмову в прийнятті спадщини у шестимісячний строк після смерті матері син не подавав, фактично із спадкодавцем не проживав, до початку збройної агресії рф в 2022 році виїхав за межі України. Встановлення даного факту заявник обґрунтовує тим, що йому необхідно вирішити питання про оформлення спадщини після смерті [PERSON] . У судовому засіданні 05.12.2024 заявник та його представник [PERSON] заяву підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у заяві, просили заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання 05.12.2024 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати заявниці, [PERSON] , [INFO] , яка була прописана та проживала за адресою: [ADDRESS] , факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1538 від 21.06.2023 року. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 28,1 кв.м, житловою площею 13,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер: [NUMBER] від 18.06.2013 року, видане державним реєстратором реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, Біленко Г.М., а також земельна ділянка розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0594 Га, кадастровий № 1413300000:01:002:0053, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №468810, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2012 року №1752, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Краснолиманської міської ради за №141330001000984. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування після померлої матері, яка фактично прийняла спадщину, інші спадкоємці які б прийняли спадщину відсутні, вказаний факт підтверджується довідкою від 06.08.2024 року № до3389-02-13 виданою Лиманською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області, інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78072548 від 21.08.2024 року, виданою приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Соловар В.І., спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилась. Станом на дату смерті, [INFO] , [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78072548 від 21.08.2024 року виданою приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Соловар В.І., спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилась. У зв?язку з тим, що у матері заявниці були наявні хронічні захворювання в тому числі онкологічна хвороба та через свій вік вона потребувала постійного догляду, тому починаючи з 2019 року по дату смерті, [INFO] , мати постійно проживала у своєї доньки заявника по справі за адресою: [ADDRESS] , вела спільне господарство, мала спільний бюджет із спадкоємцем. Наявність хронічних захворювань підтверджується медичними документами, а саме: консультаційним висновком спеціаліста ТОВ «Діагностика» від 29.04.2023 року; колоноскопією № 38 КНП «Обласне територіальне медичне об?єднання м. Краматорськ»; патогістологічне дослідження № 2614-16 від 04.05.2023 року; лікарське свідоцтво про смерть від 21.06.2023 року № 177. Факт спільного проживання заявниці із матір?ю, ведення спільного господарства з 2019 року по дату смерті, підтверджується актом про фактичне проживання від 22.08.2024 року складений сусідами померлої матері та заявниці по справі, а саме: [PERSON] , який зареєстрований: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецької області 19.02.1999 року, РНОКПП: [NUMBER] ; [PERSON] , який зареєстрований: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] виданий Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 22.10.2001 року, РНОКПП: [NUMBER] , та засвідчений головою мікрорайону «Заводський», виконкомом Лиманської міської ради, про що свідчать відповідні підписи та печатка. Факт родинних відносин позивача з матір?ю підтверджується наступними документами, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] видане 09.09.1982 року Краснолиманським міським РАЦС Донецької області, в якому зазначено матір заявниці [PERSON] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] видане 28 квітня 2001 року виконкомом Ярівської селищної ради м. Красний Лиман, Донецької області, в якому зазначено, що заявниця змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у шестимісячний строк, після смерті матері, заявниця не встигла подати, оскільки вважала, що спадкування відбулося фактично внаслідок постійного проживання та ведення спільного господарства, тому Заявник вважала, що цього достатньо для оформлення спадкових прав. Інших спадкоємців немає, заяв у шестимісячний строк з дати смерті матері до нотаріуса ніхто не подавав, спадкових справ не заводилось, що підтверджується роз?ясненням приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Соловар В.І. від 21.08.2024 року № 91/01-16. Вищенаведеним роз?ясненням, заявнику було повідомлено, що у зв?язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, вона не прийняла спадщину після померлої [INFO] гр. [PERSON] , [INFO] , оскільки заяву про прийняття спадщини, у встановлений чинним законодавством строк, який починається з часу відкриття спадщини, до нотаріуса не подали та не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , зазначили, що вони особисто знайомі з [PERSON] та її матір`ю, оскільки проживають по сусідству. Підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю заявника з [PERSON] . Зазначили, що починаючи приблизно з 2019 року по дату смерті [INFO] мати заявниці постійно проживала з заявницею за адресою: [ADDRESS] , вела спільне господарство та мала спільний бюджет із донькою. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлою спадкодавицею необхідно заявнику для належного документального оформлення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставіст.1264 ЦК України, як особи, яка проживала із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.21 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року із відповідними змінами і доповненнями, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що дійсно [PERSON] з 2019 року і до смерті [PERSON] , яка померла [INFO] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за час спільного проживання спільно ним користувалися, витрачаючи кошти на утримання квартири, харчування, придбання предметів першої необхідності тощо, що зокрема підтверджується показами свідків. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення права на спадщину. Наявними у справі доказами та показами свідків підтверджено, що заявник та її матір [PERSON] проживали разом однією сім`єю більше з 2019 року і до дня її смерті у квартирі [ADDRESS] . Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Факт постійного проживання заявника разом з померлою [PERSON] необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] має для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Отже, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити. Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на заявника, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved