Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що йому перейшло право вимоги за кредитними договорами, які були укладені із відповідачем: -09.02.2022 року ТОВ «ФК «Інвеструм» (кредитний договір №08608-02/2022). -18.04.2023 року ТОВ «Мілоан» (кредитний договір №100194064). -07.01.2022 року ТОВ «Лінеура Україна» (кредитний договір №2789661). За договорами відповідач отримала кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжні картки. Заборгованість за кредитним договором №№08608-02/2022 становить 17376,00 грн., за кредитним договором №100194064 12180,50 грн., за кредитним договір №2789661 10252,50 грн. В досудовому порядку спірні кошти відповідачем не сплачені. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути їх за судовим рішенням. Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження судових витрат. Представник позивача, відповідно до позовної заяви, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути в спрощеному провадженні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представив. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №08608-02/2022. ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. 13.01.2023 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17376,00 грн., з яких: -6000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. -11376,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 18 квітня 2023 року між Товариством обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100194064 ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. 27.10.2023 року між Товариством обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників . Відповідно до Реєстру боржників від №2 від 27.10.2023 року до Договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12180,50 грн., з яких: -2550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. -9060,50 грн.- сума заборгованості за відсотками. -570,00 грн. заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 07 січня 2022 року між Товариством обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2789661. ТОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договорі розмірі. 19.07.2023 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників\~від 19.07.2023 року до Договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10252,50 грн., з яких: -2500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. -7752,50 грн. сума заборгованості за процентами. Позивач зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.07.2023 року, ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. За ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитора в зобов`язанні можна замінити іншою особою, у результаті передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Після укладення договору відступлення права вимоги (купівлі-продажу дебіторської заборгованості тощо) відбувається заміна кредитора в зобов`язанні. Договори в силу ст.\~204\~ЦК України вважаються укладеними правомірно. Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними в процесі розгляду справи. Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved