Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

02.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 30\~100 грн 33 к. Позов мотивований тим, що 25.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було укладено кредитний договір № 5815786 (далі Договір № 5815786) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений договір було підписано електронним підписом [PERSON] , який було відтворено шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов Договору № 5815786 Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» надало відповідачці кредит на споживчі цілі в сумі 5 000 грн, строком на 45 днів до 10.01.2022, з процентами за користування кредитом, нарахованими за ставкою 1,9900% з 1 по 15 день користування кредитом, 4,9500% з 16 по 45 день користування кредитом, реальною річною кредитною ставкою 33480,85%. Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак, зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 10 332 грн 83 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4\~999 грн 70 к., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5 242 грн 05 к., інфляційні збитки 79 грн 99 к. та 3% річних 11 грн 09 к. Крім того, 18.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» було укладено договір позики № 3087615560-122725 (далі Договір № 3087615560-122725) на умовах строковості, зворотності, платності. Зазначений договір було підписано електронним підписом [PERSON] , який було відтворено шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов Договору № 3087615560-122725 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» надало відповідачці кредит в сумі 4 500 грн, строком на 20 днів з 18.09.2021 до 08.10.2021, за умови плати за користування кредитом 1,95% за кожен день користування кредитом. Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кошти. Однак, зобов`язань за договором позики належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 19 767 грн 50 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4 500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1 754 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості) 13\~513 грн 50 к. 29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 29/11-1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників,в тому числі за Договором № 5815786 від 25.09.2021. В свою чергу, 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 29/11-1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників,в тому числі за Договором № 5815786 від 25.09.2021. Крім того, 07.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 07/03/23, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3087615560-122725 від 18.09.2021. За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 5815786 від 25.09.2021 та № 3087615560-122725 від 18.09.2021. Загальна сума заборгованості за двома договорами склала 30 100 грн 33 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 499 грн 70 к., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6\~996 грн 05 к., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 13\~513 грн 50 к., інфляційні збитки 79 грн 99 к., нараховані 3% річних 11 грн 09 к. Добровільно відповідачка загальну кредитну заборгованість в сумі 30 100 грн 33 к. не повертає позивачу. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки на його користь зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 02.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 05.11.2024. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачці копію позовної заяви з додатками. 16.10.2024 відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала та зазначила, що у листі-відповіді ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.09.2024 та квитанції № 109234788 від 18.09.2021, які додані до позову як докази перерахування кредитних коштів в сумі 5\~000 грн та 4\~500 грн, відсутні відомості про власника рахунку/карти, дані при здійсненні операцій, а також дані стосовно кредитних договорів, за якими здійснювалися перекази. Тому вважає, що зазначені документи не є належними та допустимими доказами, які б підтверджували перерахування та отримання коштів саме [PERSON] , оскільки не містять інформації про неї, як позичальника. Також зазначила, що позивачем не додано виписки за її картковими рахунками, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів та наявність заборгованості. Крім того, зауважила, що позивач не надав доказів про отримання нею листа на її адресу електронної пошти та смс-повідомлення, про здійснення входу нею на сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, тобто не надав доказів укладення кредитного договору в електронному виді. Також зазначила, що позивачем не долучено до позову документів, які б прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належать саме їй. [PERSON] не визнає факт заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій щодо укладення договору в електронній формі. Крім того, відповідачка звернула увагу суду на те, що розрахунок боргу не відповідає нормам закону та договору позики, який долучений до позову, а відсотки за користування кредитів нараховані за межами строку кредитування, що не відповідає нормам Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин просила відмовити в задоволенні позову. Крім того, відповідачка заперечувала суму витрат на правову допомогу, які поніс позивач, та просила про їх перерозподіл пропорційно до задоволених вимог. 24.10.2024 представниця позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, у якій просила поновити строк на її подачу та зазначила, що між позивачем і відповідачкою були укладені електронні кредитні договори, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитні договори укласти було б неможливо. Між сторонами було досягнуто згоди щодо умов договорів, в т.ч. й нарахування та оплата процентів за користування кредитом. Відповідачка тривалий час частково виконувала умови договорів, що свідчить про прийняття нею таких умов. Крім того, кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок, який належить саме відповідачці. Отже, твердження відповідачки про те, що вона не отримувала кошти, не заслуговує на увагу. При цьому, на підтвердження своїх заперечень відповідачка не надала суду виписку про рух коштів по її рахунку. Зазначила, що нарахування процентів за користування кредитами, здійснювалося в межах строку кредитування. Так, за договором № 5815786 термін повернення кредиту був визначений 10.01.2021, а нарахування відсотків було проведено за період з 26.09.2021 по 10.01.2021. Крім того, зазначила, що відповідачка, спорюючи суму витрат на правову допомогу, не зверталася із клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу, зазначаючи при цьому їх неспівмірність зі складністю справи. 24.10.2024 представник позивача [PERSON] подала клопотання про витребування певних доказів по справі. Ухвалою суду від 28.10.2024 зобов`язано АТ «ПриватБанк» надати суду інформацію про те, чи видавалася на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитна картка № [NUMBER] , та докази (виписку по картковому рахунку/платіжне доручення/меморіальний ордер тощо) про зарахування на зазначену платіжну картку 18.09.2021 грошових коштів у сумі 4\~500 грн та 25.09.2021 - 5\~000 грн; зобов`язано надати виписку по рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за номером картки № [NUMBER] за період з 18.09.2021 по 18.10.2021; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер карткового рахунку № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорту, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адресу електронної пошти тощо) та інші відомості про власника зазначеної картки. 29.10.2024 відповідачка подала заперечення на відповідь на відзив, у яких звернула увагу суду на те, що представник позивача пропустив без поважних причин строк для подачі відповіді на відзив на позовну заяву, а тому просила таку відповідь не брати до уваги при розгляді справи. Крім того, повторно зазначила, що ні з листа-відповіді ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.09.2024, ні з квитанції № 109234788 від 18.09.2021, які додані до позову як докази перерахування кредитних коштів в сумі 5\~000 грн та 4\~500 грн, не можливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних про здійснення операцій, а також даних щодо кредитних договорів, за якими здійснювалися такі перекази коштів. Будь-яких даних про неї, [PERSON] , як отримувача коштів, такі документи не містять. Крім того, такі документи, на її думку, не відносяться до первинної бухгалтерської документації та не належать до будь-яких видів платіжних інструментів, а тому не є належними доказами. Також заперечувала щодо нарахування відсотків. Ухвалою суду від 05.11.2024 відкладено розгляд справи для надання АТ «ПриватБанк» строку для виконання ухвали від 28.10.2024 про витребування доказів. 25.11.2024 на виконання зазначеної ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надало суду інформацію стосовно рахунків [PERSON] , а також виписку по її рахунку № [NUMBER] про рух коштів за період 18.09.2021 по 18.10.2021. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, з урахуванням позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було укладено в електронній формі кредитний договір № 5815786 на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.8-11). Зазначений договір підписано у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора (293494). Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів (Додаток 1 до кредитного договору) (а.с.11 зворотна сторона). Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачці кредит, а відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Сторонами узгоджено суму кредиту 5 000 грн, строк надання кредиту 45 днів до 10.01.2022, проценти за користування кредитом, нарахованими за ставкою 1,9900% з 1 по 15 день користування кредитом, 4,9500% з 16 по 45 день користування кредитом, реальну річну кредитну ставку 33480,85%. Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кошти. Так, п.2.1 Договору № 5815786 від 25.09.2021 визначено, що кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту позичальника в день укладення договору, але не пізніше 3 (трьох) робочих (операційних) днів з моменту його укладення. Відповідно до п.2.2 зазначеного договору реквізити банківської карти позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем зазначено [NUMBER] . Крім того, 18.09.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» було укладено договір позики № 3087615560-122725 на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.13-18). Зазначений договір було підписано електронним підписом [PERSON] , який було відтворено шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - V2GKM46W. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік розрахунків (Додаток 1 до Договору позики) (а.с.18 зворотна сторона). Відповідно до умов Договору № 3087615560-122725 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» надало відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 4 500 грн, строком на 20 днів з 18.09.2021 до 08.10.2021, за умови плати за користування кредитом 1,95% за кожен день користування кредитом, з процентною ставкою у грошовому значенні 1\~760 грн. Зазначене підтверджується також інформацією, зазначеною у паспорті кредиту (а.с.19-21). Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кошти. Відповідно до п.3.2 Договору № 3087615560-122725 кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 (Реквізити сторін) у цьому договорі. Так, позичальник [PERSON] для перерахування кредиту зазначила у договорі такі реквізити своєї банківської карти [NUMBER] . Проте, відповідачкою оспорюється факт укладення кредитного договору в електронній формі та факт зарахування на її картковий рахунок кредитних коштів відповідно до умов договору. Однак, таке спростовується наступними доказами. Як вбачається з листа-відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 25.11.2024, отриманого на запит суду, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було відкрито в банку емітовану карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Номер зазначеної картки співпадає з номером картки, що була зазначена відповідачкою [PERSON] у заявці на отримання кредиту (а.с.12) та в самих кредитних договорах (а.с.8,18). Саме на цю карту було здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 5 000 грн, що підтверджується листа-відповіддю ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.09.2024 (а.с.22), та в сумі 4\~500 грн, що підтверджується квитанцією № 109234788 від 18.09.2021 (а.с.23). В зазначених документах зазначено відомості про номер кредитного договору, дату його укладення, а також номер карти № [NUMBER] , яка належить [PERSON] . Крім того, факт зарахування кредитних коштів за двома договорами підтверджується і випискою про рух коштів за зазначеною картою. Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитними договорами виконали у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 5\~000 грн та 4\~500 грн шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником (споживачем). Проте, відповідачка своїх зобов`язань за кредитними договорами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 30\~100 грн 33 к. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст.\~1055\~ЦК\~України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1\~ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~ч.3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 29/11-1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників,в тому числі за Договором № 5815786 від 25.09.2021 (а.с.34-38). В свою чергу, 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 29/11-1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників,в тому числі за Договором № 5815786 від 25.09.2021 (а.ч.45-51). Крім того, 07.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 07/03/23, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3087615560-122725 від 18.09.2021 (а.с.39-44). Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 5815786 від 25.09.2021 та № 3087615560-122725 від 18.09.2021. У зв`язку з тим, що [PERSON] зобов`язань за Договором № 5815786 від 25.09.2021 належним чином не виконала, виникла заборгованість в сумі 10 332 грн 83 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4\~999 грн 70 к., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5 242 грн 05 к., інфляційні збитки 79 грн 99 к. та 3% річних 11 грн 09 к. Крім того, за Договором № 3087615560-122725 від 18.09.2021 кредитна заборгованість склала 19 767 грн 50 к., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4 500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1 754 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості) 13\~513 грн 50 к. Тобто загальна сума заборгованості за двома договорами склала 30 100 грн 33 к., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 499 грн 70 к., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6\~996 грн 05 к., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 13\~513 грн 50 к., інфляційні збитки 79 грн 99 к., нараховані 3% річних 11 грн 09 к. Нарахування відсотків за двома кредитними договорами відбувалося в межах строку кредитування. Добровільно відповідачка загальну кредитну заборгованість в сумі 30 100 грн 33 к. не повертає позивачу. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. З наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки по картковому рахунку, належному [PERSON] , за період з 18.09.2021 по 18.10.2021 (а.с.127-131) вбачається наявність операції зарахування кредитних коштів, як 5\~000 грн 25.09.2021, так і 4\~500 грн 18.09.2024. Тобто, зазначене підтверджує існування між сторонами кредитним правовідносин, оскільки у зазначеній виписці по картці відповідачки № [NUMBER] наявна інформація про рух коштів. При цьому, відповідачка не спростувала відсутність факту зарахування їй кредитних коштів. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою досі не виконане, заборгованість не сплачена. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.\~1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.\~514, ч.1 ст.\~516\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, викладені у їх письмових заявах, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних\~з\~розглядом справи,\~належать\~витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до\~п.2\~ч.2\~ст.141\~ЦПК\~України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, представником позивача суду надано Договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, з якого вбачається, що Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надало юридичну допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с.55-56). З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, а також витягом з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 вбачається, що на підставі Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 та заявки на надання юридичної допомоги № 73 від 05.07.2024 Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було підготовлено позовну заяву з додатками про стягнення кредитної заборгованості та вартість її послуг становить 9 000 грн. (а.с.57,59,60). Відповідно до платіжної інструкції № 0459830000 від 12.09.2024 (а.с.58) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» оплатило Адвокатському об`єднанню «ЛІГАЛ АССІСТАНС» юридичні послуги за надання правової допомоги згідно Договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 в загальній сумі 63\~000 грн. Зазначеним договором передбачено зобов`язання адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» з надання клієнту (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.2.1.1 зазначеного Договору). Тобто, умовами зазначеного договору не передбачено надання одноразових послуг позивачу, а тому твердження відповідачки про те, що позивачем не додано платіжну інструкцію на суму 9\~000 грн про оплату правничої допомоги саме за підготовку та складання наданої позовної заяви, суд не бере до уваги. Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи містять значну кількість документів на дослідження, збирання та на підготовку яких адвокат витратив значний час. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved