Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~Кілійського районного\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~Кілійської міської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що позивач народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 17.10.1987 року. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого, залишилося спадкове майно, яке складається з : - \~ \~ \~ \~земельної ділянки площею 2,33 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122385900:01:002:0227, яка знаходиться на території Шевченківської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 087273, виданий 23.06.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією. За життя, спадкодавець склав заповіт від 17.07.2013 року, посвідчений за реєстровим № 160, відповідно до якого вищевказану земельну ділянку спадкодавець заповідав позивачу. Між тим, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] земельної ділянки площею 2,33 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122385900:01:002:0227, яка знаходиться на території Шевченківської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 087273, виданий 23.06.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією; -визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,33 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122385900:01:002:0227, яка знаходиться на території Шевченківської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Представник відповідача, Кілійської міської ради Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.03.1970 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 20 від 31.03.1970 року, /а.с. 7/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 17.10.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Шевченківською сільРадою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 37 від 17.10.1987 року, /а. с. 4/. Відповідно до Державного акту на право приватної власності серії IV-ОД № 087273, виданого 23.06.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією, вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 26.05.2004 року № 294 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,33 гектарів, кадастровий номер: 5122385900:01:002:0227, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6722, /а. с. 12-13/. Згідно заповіту від 17.07.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 160 вбачається, що [PERSON] діючи добровільно, без будь якого примусу як фізичного, так і морального, розуміючи значення своїх дій, на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження: належну йому на праві приватної власності, земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 087273, заповів дочці [PERSON] , [INFO] , /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.02.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 65 від 23.02.2024 року, /а. с. 9/. Згідно виписки з погосподарської книги за вих. № 1426 від 24.07.2024 року, виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] із 1965 року до дня смерті. На день його смерті за вищевказаною адресою, він був зареєстрований один, /а. с. 10/. Згідно заяви від 23.07.2024 року за реєстровим № 1-325, посвідченої секретарем виконавчим комітетом Кілійської міської ради вбачається, що [PERSON] приймає спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 11/. Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 132/01-16 від 12.11.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79097629 від 11.11.2024 року. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо належності [PERSON] , який помер [INFO] земельної ділянки площею 2,33 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер 5122385900:01:002:0227, яка знаходиться на території Шевченківської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 087273, виданий 23.06.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved