Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом і просить зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2022 року та стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] , а потім стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн на утримання [PERSON] , [INFO] до його повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2010 р.н. у розмірі 5000,00 грн щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім - аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , 2010 р.н. до його повноліття, тобто до [INFO] . [INFO] у позивача [PERSON] народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2023 року. Отже, згідно з Витягом №730 від 11 вересня 2023 року склад сім`ї позивача складають: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов №29 від 21 вересня 2023 року, в ході обстеження комісія встановила, що [PERSON] являється багатодітним батьком, проживає разом із сім`єю в будинку дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років. На момент ухвалення рішення про призначення аліментів [PERSON] у шлюбі з [PERSON] мали лише двох дітей, позивач працював на будівництвах, в тому числі виїжджав на заробітки за кордон. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а саме загострення остеохондрозу поперекового відділу хребта, що супроводжувалося гострими болями, [PERSON] був змушений змінити характер роботи та з 13 серпня 2023 року працює охоронником ТОВ «Санаторій Поляна». Розмір щомісячної нарахованої заробітної плати складає 6700,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 18 жовтня 2023 року №71027558, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2023 року становить 20 968,00 грн. При цьому із вказаного розрахунку вбачається, що [PERSON] з квітня по липень 2023 року щомісячно перераховував аліменти у розмірі 10000,00 грн., та у вересні 2023 року сплатив 5000,00 грн. Однак станом на сьогодні, з огляду на вищевикладені обставини [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому звертається до суду із вказаним позовом. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволені позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву не визнав, на адресу суду направляв відзив, в якому зазначив, що позивач [PERSON] є батьком двох дітей [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2010 року народження, які народилися від шлюбу, який згодом був розірваний. З листопада 2013 року сторони перестали підтримувати шлюбні відносини та проживали окремо один від одного. 04.08.2014 року сторони розірвали шлюб. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2022 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2010 pоку народження у розмірі 5000 гривень на обох дітей тобто по 2500 гривень на кожного до їх повноліття. Позивач [PERSON] довгий час до рішення суду а саме з листопада 2013 року взагалі не виконував свої батьківські обов`язки, не надавав матеріальну допомогу на утримання своїх дітей а позивач утримувала дітей одноособово та несла сама повністю багато років тягар з їх утримання, що було вкрай важко у зв`язку з чим була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. З листопада 2013 року позивач ніяким чином не дбав про своїх дітей, не виховував їх, а вся його допомога зводилася лише до того, що раз у рік він відправляв 1000 гривень на день народження дітей та за весь час два рази надсилав канцелярське приладдя до школи. У зв`язку з наведеним відповідачеві дуже важко одноособово виховувати утримувати своїх дітей на протязі 9 років і тільки у 2022 році вона звернулася до суду з позовом щодо стягнення аліментів. Вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів і просив позовну заяву залишити без задоволення (а.с. 51-55). Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2022 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] , а потім стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн на утримання [PERSON] , [INFO] до його повноліття, тобто до [INFO] . На підставі вказаного рішення 24.01.2023 року був виданий виконавчий лист, який пред`явлений відповідачем до виконання. Позивач не сплачує аліменти, стягнуті з нього вказаним рішенням суду. [INFO] у позивача [PERSON] народився син - [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2023 року (а.с. 8). Згідно з Витягом №730 від 11 вересня 2023 року склад сім`ї позивача складають: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 18.10.2023 року, [PERSON] нараховано заборгованість по аліментам, які підлягають сплаті по виконавчому документу № 509/3429/22, виданого Біляївським районним судом Одеської області, у розмірі 20968,00 грн (а.с. 14). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, [PERSON] , [INFO] , належить транспортний засіб «Cherry Amulet», 2008 року випуску, який придбаний ним 17 травня 2008 року ( а.с. 15). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] набута ним на підставі свідоцтва про право власності від 05 квітня 2005 року. (а.с. 16). Актом обстеження матеріально-побутових умов №29 від 21 вересня 2023 року, в ході обстеження комісія встановила, що [PERSON] являється багатодітним батьком, проживає разом із сім`єю в будинку дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років (а.с.10). Згідно довідки № 161 від 23.04.2024 року, виданої ТОВ «Санаторій Поляна», [PERSON] працює охоронником 1-го класу відділу охорони з 13.08.2023 року (а.с. 63). Як вбачається з довідки про доходи № 448 від 27.11.2023 року, виданої ТОВ «Санаторій Поляна», загальна сума доходу [PERSON] за період з серпня 2023 року по жовтень 2023 року становить 18888,00 грн (а.с. 64). Також представником позивача надано медичну довідку від 12.09.2023 року, згідно якої [PERSON] звертався до лікаря через погіршенням стану здоров`я, а саме загострення остеохондрозу поперекового відділу хребта, що супроводжувалося гострими болями ( а.с. 19). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Статтею 192 СК України ви значено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). На підставі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що на утриманні перебуває дружина, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та двоє дітей дружини від першого шлюбу, тому змінився сімейний стан позивача. Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршилося його матеріальне становище, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі або покращився майновий стан відповідача, оскільки зміна сімейного стану позивача сама по собі не є підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача, з приводу перебування на утриманні позивача дітей дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , нічим не підтверджено, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази щодо позбавлення батьківських прав батька дітей чи усиновлення позивачем дітей, не надано доказів здійснення матеріальних витрат на їх утримання. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Враховуючи те, що позивач працездатний, не надано доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України). Батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed