Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 01.10.2024 надійшла позовна заява від КП «УМК «Центральна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що КП «УМК «Центральна» надає послуги з управління житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована та проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] і є користувачем (споживачем) послуг з управління і відповідно до вимог Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язана щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги. Однак, відповідачка не сплачує вартість отриманих послуг в повному обсязі, внаслідок чого на день звернення до суду заборгованість відповідача перед УМК «Центральна» за період з 01.01.2019 по 01.10.2024 складає 11309,21 грн. Зважаючи на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки утворену суму заборгованості, а також відшкодувати понесені у справі судові витрати, що складаються із судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 05.12.2024 подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила повністю. На обґрунтування своєї позиції зазначила, що в заборгованість, яка підлягає до стягнення із неї неправомірно включено заборгованість по особовому рахунку, який був відкритий на її сина [PERSON] у сумі 3456,39 грн. Крім цього, відповідачка заперечила щодо надання позивачем послуг по утриманню будинку належної якості, внаслідок чого вона вважає, що вона указані послуги фактично не споживала, а тому у неї не виник обов`язок щодо їх оплати. Просила відмовити суд у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Клюцук В.П. у судовому засіданні підтримав позицію [PERSON] , проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2004 у цивільній справі № 2-12834 2004 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл рахунків для оплати комунальних послуг задоволено та зобов`язано [PERSON] та ДП «Термопластжитловик» провести розподіл рахунків по оплаті комунальних послуг за проживання в квартирі [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На виконання указаного рішення суду рахунки по оплаті комунальних послуг було розділено між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] щодо сплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як зазначає представник відповідача, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2018 у цивільній справі № 686/16392/18 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволено та визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . У зв`язку із втратою права користування житловим приміщенням з 01.01.2019 припинено нарахування по особовому рахунку № [NUMBER] , який був відкритий на [PERSON] . У подальшому нарахування здійснювалось на всю загальну площу квартири на особовий рахунок [PERSON] . Представник відповідачки стверджує, що станом на 01.01.2019 заборгованість за особовим рахунком [PERSON] у сумі 3456,39 грн безпідставно включена до заборгованості за її рахунком та неправомірно у подальшому здійснювались розрахунки заборгованості, а тому, відповідно, і кінцевий розрахунок не відповідає дійсності. Окремою підставою для відмови у позві представником відповідача адвокатом Клюцуком В.П. заявлено заяву про застосування строків позовної давності. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. 05.11.2024 на адресу суду від представника відповідача у справі надійшла заява про застосування строків позовної давності. 13.11.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання представник позивача до суду не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, із посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що КП «УМК «Центральна» надає послуги з управління житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується Договором № 1/97 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29.05.2018, укладеним між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та КП «УМК «Центральна», та Типовим договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 11.06.2021, укладеному між КП «УМК «Центральна» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в особі [PERSON] . Додатковою угодою від 01.09.2021 до вказаного Договору сторонами погоджено вартість наданих послуг, що становить 5,68 грн на місяць з кв. м. загальної житлової площі. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується Довідкою № 120 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.09.2024 (зареєстрована за вказаною адресою з 30.01.1975). Вказане надає суду підстави зробити висновок, що відповідачка [PERSON] користується послугами, що надаються позивачем за вказаною вище адресою. Судом також встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2004 у цивільній справі № 2-12834 2004 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл рахунків для оплати комунальних послуг задоволено та зобов`язано [PERSON] та ДП «Термопластжитловик» провести розподіл рахунків по оплаті комунальних послуг за проживання в квартирі [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На виконання указаного рішення суду рахунки по оплаті комунальних послуг було розділено між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] щодо сплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2008 [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2018 у цивільній справі № 686/16392/18 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволено та визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . У зв`язку із втратою права користування житловим приміщенням з 01.01.2019 припинено нарахування по особовому рахунку № [NUMBER] , який був відкритий на [PERSON] . У подальшому нарахування здійснювалось на всю загальну площу квартири на особовий рахунок [PERSON] , яка є відповідачем у справі. Указані обставини підтверджуються довідкою КП УМК «Центральна» № 409 від 01.11.2021. Відповідно до відомостей за особовим рахунком № [NUMBER] , який був відкритий на [PERSON] , за останнім станом на 01.01.2019 рахується заборгованість за надані послуги у розмірі 3\~456,39 грн. Згідно із відомостями, які містяться по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкритий на [PERSON] , станом на 01.01.2019 заборгованість зі сплати комунальних платежів відсутня та здійснено переплату на суму 52,49 грн. Указаний розрахунок повністю узгоджується із відомостями, які містяться у розрахунку за особовим рахунком наданим позивачем у справі. Разом з тим, відповідачка не сплачує вартість отриманих послуг в повному обсязі, внаслідок чого, як вбачається із наданої позивачем виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , на день звернення до суду наявна заборгованість останньої перед УМК «Центральна» за період з 01.01.2019 по 01.10.2024. Вказана сума заборгованості, нарахована за надані позивачем житлово-комунальні послуги, однак усупереч вимогам законодавства залишається несплаченою [PERSON] . Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем КП «УМК «Центральна» та відповідачкою [PERSON] є відносини, які пов`язані із наданням та отриманням житлово-комунальних послуг, а також здійснення розрахунків за них (правовідносини з надання послуг). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон № 417-19) власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (ст. 1 Закону № 417-19). Аналогічну норму містить частина 2 статті 382 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону № 417-19 співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У випадку, що розглядається суд звертає увагу на постанову, винесену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23, у якій Верховний Суд сформулював правову позицію згідно якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги. Водночас, як зазначено Верховним Судом у постанові від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19, позивачем повинно бути доведено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Зважаючи на наведені вище норми законодавства та релевантну судову практику, судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що ним надавалися послуги з управління житловим будинком за адресою [ADDRESS] у період з 01.01.2019 по 01.10.2024. Також доведено, що у період з 01.01.2019 по 01.10.2024 указані послуги надавались [PERSON] , яка проживає та зареєстрована за вказаною адресою з 30.01.1975, але у зв`язку із несплатою останньою наданих послуг у вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 7852,82 грн. Нарахування за спожиті послуги здійснювались позивачем щомісячними рахунками на підставі погоджених договором умов. Отже, позивач КП «УМК «Центральна» у визначеному договором порядку виконав свої зобов`язання перед відповідачкою щодо послуг з управління житловим будинком, однак [PERSON] свої обов`язки щодо оплати спожитих послуг - не виконала. Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що позивач без наявних на те правових підстав, безпідставно включив у суму заборгованості відповідачки [PERSON] суму заборгованості, яка рахувалася за [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] у розмірі 3456,39 грн. Щодо застосування строку позовної давності. 05.11.2024 від відповідача у справі на адресу суду надійшла заява про застосування строків позовної давності. Аналізуючи вказане клопотання суд прийшов до наступних висновків. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст.267. ЦК України визначено - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В досліджуваному випадку слід звернути увагу суду на позицію Верховного суду, яка була викладена в постанові по справі № 679/1136/21 від 07 вересня 2022 року: «У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню» Тому, враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, а отже заява про застосування строків позовної давності має бути визнаною як передчасна та в її задоволені має бути відмовлено. Окрім того, згідно розділу «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Водночас, 30 січня 2024 року набув чинності Закон України № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», яким внесено зміни до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а саме: перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні. Так, відповідно до вказаного положення на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжувався та діє на даний час, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відтак, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності у випадку, що розглядається, не підлягає до задоволення. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах з відповідачкою, однак із врахуванням безпідставності включення у суму заборгованості [PERSON] боргу по оплаті вартості комунальних послуг за особовим рахункмо [PERSON] , позов підлягає до часткового задоволення у сумі 7\~852,82 грн., яка підлягає до стягнення із відповідачки. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду КП «УМК «Центральна» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов КП «УМК «Центральна» до [PERSON] задоволено частково, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі, що складає 2102,56 грн (7852,82*3028/11309,21).

Outcome: partial