Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною\~ заявою до Немирівської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що вона народилася [INFO] в с. Медвежа, Немирівського району. 29 грудня 1996 року в с. Медвежа помирає її двоюрідна тітка, [PERSON] , 1929 року народження. На час її смерті її чоловік, двоюрідний брат позивачки, [PERSON] залишився один так як своїх дітей вони не мали. Він повністю прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як вступив в управління спадковим майном, проживаючи разом із нею в одному будинку. На початку 1997 року позивач переїхала проживати в житловий будинок її двоюрідного дядька. З цього часу вона почала доглядати за ним. Проживаючи разом вони вели спільне домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, вирощували домашню птицю, тобто проживади однією сім`єю. [INFO] в с. Медвежа Немирівського району помирає [PERSON] . Позивач, у відповідність до вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець четвертої черги за законом повністю прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Як виявилося лише зараз, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельного паю, який розміщений на території колишньої Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Зазначений Державний акт у позивача відсутній в зв`язку із його втратою. У державного нотаріуса, куди позивач звернувся із наявними у неї документами, їй було повідомлено про те, що відсутність оригіналу Державного акту унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину у будь-якому разі. Таким чином, позивач змушена звернутись із даною заявою до суду. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.05.2024 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача. 03.09.2024 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, у якій остання просить розглянути справу без її участі, позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача Немирівської міської ради 03.07.2024 року на адресу суду надійшла заява про справи без його участі, просить прийняти рішення на власний розсуд. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 03.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. \~Згідно з частиною 3 ст. 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Відповідно до довідки, виданої виконкомом Немирівської міської ради 20 вересня 2023 року № 205, із записом у Погосподарській книзі Медвежанської сільської ради за 1996-200 роки, том особовий рахунок [NUMBER] , членом господарського двору [ADDRESS] , була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На момент смерті за даною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] в с. Медвежа, Немирівського району Вінницької області (а.с.9) [PERSON] помер [INFO] в с. Медвежа, Немирівського району Вінницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до довідки, виданої секретарем виконкому Медвежанської сільської ради від 11 грудня 2004 року, [PERSON] , яка померла [INFO] та її чоловік, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживали та були прописані по [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] в 200 році з ним проживала однією сім`єю, доглядала двоюрідна племінниця [PERSON] , 1970 року народження, з якою покійний [PERSON] вів спільне господарство. Інших спадкоємців першої та другої черги за законом у покійного немає. (а.с.11) Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 130260, [PERSON] , яка мешкає в с. Медвежа, на підставі рішення 3 сесії 23 скликання Медвежанської сільської ради народних депутатів від 26 січня 1999 року, їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1.79 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована та території Муховецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно ч.1\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Юридичний факт\~\~встановлюється (ч. 2\~ст. 256 ЦПК\~)\~\~у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо . Відповідно до п.1Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року № 5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться уст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п. п. 1, 12 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Частиною 3\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями\~ст. 1264 ЦК України\~регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Як передбачено\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту того, що [PERSON] проживала однією сім`єю в [ADDRESS] , із [PERSON] , в період з 1997 рік по день його смерті, [INFO] та визнання за позивачем право власності на майно в порядку спадкування. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судом не здійснюється. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved