Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Представник ПАТ «СК «Уніка» - адвокат Білий В.С. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду у розмірі 20973,22 грн та понесені судові витрати - 3028,00 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.04.2020р. між ПрАТ «СК «УНІКА» та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» був укладений Договір добровільного страхування транспортного засобу Volkswagen\~Crafter,\~д.н.з.\~ [NUMBER] 02.11.2021р. в с. Лиманка сталося ДТП за участю транспортного засобу марки JAC, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки Volkswagen Crafter, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки Volkswagen Crafter, д.н.з. [NUMBER] , що був\~застрахований ПрАТ\~«СК «УНІКА»\~за Договором\~добровільного страхування\~наземного транспорту № 347001/4100/0000539. Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Volkswagen Crafter, д.н.з. [NUMBER] . На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено: страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 43857,00 грн. (платіжне доручення №080961), розрахунок страхового відшкодування: 48857,00 грн. (вартість відновлювального ремонту) 5000,00 грн. (франшиза). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу JAC, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «УСК «Княжа» згідно полісу АР №000770482. Ліміт відповідальності страховика встановлено 130 000,00 грн, франшиза 2600,00 грн. 14.04.2023р. АТ «УСК «Княжа» виконало своє зобов`язання, сплативши ПрАТ СК «Уніка» - 22883,78 грн, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР029463. Таким чином ПрАТ СК «Уніка» та АТ «УСК «Княжа», виконали свої зобов`язання, а різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 20973,22 грн підлягає стягненню з відповідача як винної особи. Просив позов задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позову просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та розгляд справи просить провести без участі представника позивача (а.с.5). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування) про, але до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.46), тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.а.49). Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі, викликалась до суду належним чином про, що свідчить у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.47). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від № 509/6491/21 від 03.12.2021р. 02.11.2021р. о 15:20 год. с. Лиманка сталося ДТП за участю транспортного засобу марки JAC, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки Volkswagen Crafter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.23) Цивільно-правова відповідальність відповідача на транспортний засіб марки JAC, д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 02.11.2021р. була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР №000770482 (а.с.24). 01.04.2020 р. між ПрАТ «СК «УНІКА» та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» був укладений Договір добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО CORPORATE» № 347001/4100/0000539 від 01.04.2020р. (а.с.12) 04.11.2021 потерпілий звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із Заявою № 00471298 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору «КАСКО» № 347001/4100/0000539 за фактом дорожньо-транспортної пригоди 02.11.2021р. (а.с.10). 04.11.2021р. ПрАТ «СК «Уніка» було проведено огляд пошкодженого автомобіля, для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власникові автомобіля марки Volkswagen Crafter, д.н.з. [NUMBER] (а.с.21-22) Страховим актом № 00471298 за висновком комісії ПрАТ «СК «Уніка» дорожньо-транспортна подія, яка мала місце 02.11.2021р. кваліфікована як страховий випадок згідно Акту та за умовами договору страхування № 347001/4100/0000539 від 01.04.2020р. та вирішено виплатити страхове відшкодування страхувальнику у сумі 43857,00 грн. (а.с.9). Згідно платіжного доручення №080961 від 30 березня 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» перерахувала на користь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» 43857,00 грн страхового відшкодування за договором № 347001/4100/0000539 від 01.04.2020р. (а.с.8). Як вбачається із листа про прийняте рішення ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за результатами розгляду Претензії № 00471298 від 05 квітня 2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2021р. за участю транспортних засобів марки Volkswagen Crafter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та марки JAC, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] прийнято рішення, що з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на складові, що підлягають заміні, розмір страхового відшкодування у порядку регресу, який підлягає виплаті становить 22883,78 грн. (а.с.25). Згідно платіжного доручення № 3Р029463 від 14 квітня 2023 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувала в рахунок відшкодування згідно страхового акта на користь ПрАТ «СК «Уніка» 22883,78 грн. (а.с.27). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПАТ «СК «Уніка» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» виплати страхового відшкодування у сумі 20973,22 грн. є підставними та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно укладеного 02 листопада 2023 року між договірною особою позивача ФОП [PERSON] та Адвокатським бюро «Білий» договору про надання правової допомоги та Акта (звіту) прийому-передачі наданих послуг № 1/33677 до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01 листопада 2023 року, від 28 червня 2023 року підтверджено факт надання наступних послуг по Договору про надання правової допомоги та загальний розмір винагороди становить 5000,00 грн. Беручи до уваги, що представником позивача підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу, розмір витрат є співмірним зі складністю справи з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який підтверджується кількістю та обсягом підготованих заяв по суті та з процесуальних питань, змістом цих документів, які містять аналіз обставин справи та чинного законодавства, з значенням для позивача справи щодо захисту його цивільних прав, витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 5000,00 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved