Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

04.07.2024 року до суду для розгляду відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року, надійшла вищевказана справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Летичівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, як орган опіки та піклування про визнання права власності на спадкове майно. Так, позивач [PERSON] звернувся до Летичівського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Летичівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якому серед іншого також просив суд: визнати за ним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Батьку його батька [PERSON] , а саме [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , - батькам його померлого батька [PERSON] , тобто його діду та бабі, на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . Дід та баба до дня своєї смерті проживали і були зареєстровані за вищевказаною адресою у вказаному будинку. Спадщину після смерті його баби - [PERSON] , батько також прийняв, окрім батька дану спадщину прийняла батькова сестра, а [PERSON] дочка - [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] є також його інші сини, а саме [PERSON] та малолітній [PERSON] , які також прийняли спадщину після смерті батька. Посилаючись на те, що нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на вищеперераховане нерухоме майно, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав на спадкування. 06.12.2017 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] (справа № 678/1418/17). Також, до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшла зустрічна позовна заява позивачки [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, як орган опіки та піклування про визнання права власності на спадкове майно в якому серед іншого також просила суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що довідкою №4551 від 20.07.2017 року виданої Летичівською селищною радою Хмельницької області підтверджується, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований у будинку за адресою [ADDRESS] , та разом з ним на час його смерті була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти, а саме [PERSON] - батько [PERSON] , та [PERSON] , які у визначений законом спосіб звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняв його син - [PERSON] . Належність діду [PERSON] спадкового будинку свідчать наступні документи, а саме договір від 25.08.1981 року про передачу йому у безоплатне користування земельної ділянки для побудови особистого житлового будинку, рішення виконавчого комітету Летичівської селищної ради №135 від 08.11.1981 року, яким дозволено [PERSON] будівництво відповідного будинку, довідка нотаріуса №1077 від 26.08.1981 року, домова книга [PERSON] де він є господарем спірного будинку. Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області зустрічну позовну заяву позивачки [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] було прийнято судом для спільного розгляду з первісною позовною заявою [PERSON] 09.04.2019 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 10.04.2023 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, задоволено частково, визнано за [PERSON] , в порядку спадкування за законом першої черги, право власності на 1/3 частку в 1/2 частці квартири [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , яку він успадкував, але не оформив свої спадкові права, після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] . У задоволенні позову [PERSON] в частині визнання права власності за ним на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , як спадкове майно після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , та про визнання частково недійсним договору у частині покупця, укладеного 25.08.2011 року між [PERSON] , який діяв від себе особисто та по довіреності від імені [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , (посвідчений державним нотаріусом Летичівської держаної нотаріальної контори Лазаренко А.П. за реєстровим № 2-924), перевівши право покупця за цим договором на [PERSON] , [INFO] , відмовити за недоведеності вимог. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , залишено без задоволення за недоведеності вимог. Зустрічний позов законного представника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги, право власності на 1/3 частку в частці квартири [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкові права після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] . У частині зустрічного позову про визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , як спадкове майно після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкові права після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] , відмовлено за недоведеності вимог. Судові витрати залишено за сторонами. Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2023 року апеляційні скарги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 10.04.2023 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року касаційні скарги представника [PERSON] - адвоката Флиса В.В. та представника [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] - адвоката Кримчака О.А. було задоволено частково, та постановлено: рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 10.04.2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2023 року у частині вирішення позову [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та переведення прав покупця за цим договором змінено, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови; рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 10.04.2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2023 року у частині вирішення позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок, скасовано та справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 04.07.2024 року до суду першої інстанції для розгляду відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року, надійшла вищевказана справа. 08.07.2024 ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану справу було прийнято до провадження, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, з викликом учасників справи. 01.10.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача (відповідача) [PERSON] - адвокат Флис В.В. позовні вимоги що визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Представник відповідача (позивача) [PERSON] - адвокат Кримчак О.А. позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за законом першої черги, права власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , як на спадкове майно, підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, позовні вимоги за первісним позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, як органу опіки та піклування [PERSON] подала до суду письмове клопотання №760 від 26.11.2024 року в якому зазначає, що позовні вимоги заявлене у первісному та зустрічному позовах підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] як у підготовчі так і у судові засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву від 29.08.2024 року про проведення розгляду справи за її відсутності, при вирішенні даної справи покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] як у підготовчі так і у судові засідання засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву від 17.07.2024 року про проведення розгляду справи за його відсутності, позов [PERSON] та позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно визнає в повному обсязі та просить суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Відповідачка (позивачка) [PERSON] як у підготовчі та і у судові засідання засідання не з`явилась, про дату час та місце проведення підготовчого судового засідання неодноразово повідомлялась належним чином, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник третьої особи Летичівської державної нотаріальної контори як у підготовчі та і у судові засідання засідання не з`явився, про дату час та місце проведення підготовчого судового засідання неодноразово повідомлявсяналежним чином, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, заслухавши думку та пояснення учасників процесу, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позовні вимоги як за первісним та і за зустрічним позовами підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, при новому розгляді даної цивільної справи судом встановлено, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року було постановлено, що рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 10.04.2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2023 року у частині вирішення позову [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та переведення прав покупця за цим договором прийняте правильне рішення про відмову в задоволенні вимог, але необхідно змінити зміст відмови, викладений в мотивувальній частині, оскільки під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права При цьому зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення,невизнання або оспорення. Такі правочи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №916/3156/17 (провадження №12-304гс18). У ст.ст.626-628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві),а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).Отже, договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Тобто предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. У ст.657 ЦК України закріплено, що обов`язковою (істотною) умовою договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна є укладання його в письмовій формі, нотаріальне посвідчення та державна реєстрація. За змістом ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Отже, нормами ЦК України не допускається такого права, як право звернення з позовом про визнання недійсності договору в частині сторони договору. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 року у справі №346/2238/15 (провадження №61-14680сво20) та Верховний Суд у постановах від 07.06.2022 року у справі №756/15583/17 (провадження №61-20565св21), від 11.01.2023 року у справі №461/56/20 (провадження №61-16130св21), від 20.05.2024 року у справі №227/3574/20 (провадження №61-823св24). Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині зазначеного в договорі покупця та вважати покупцем за цим договором іншу особу не підлягають задоволенню, оскільки позивач обрав не ефективний спосіб захисту своїх прав в цій частині вимог. При новому розгляді скасованої частини рішення Летичівського районного суду від 10.04.2023 року встановлено, що у позовній заяві [PERSON] серед іншого просить суд визнати за ним [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] . У зустрічній позовній заяві [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] серед іншого також просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . При новому розгляді справи, дослідженні доказів та обставин, необхідно усунути недоліки, які зазначені у постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року в частині, що у справі не було з`ясовано, коли і ким побудовано спірний будинок, наявність/відсутність для цього правових підстав, хто проживав/проживає у будинку, не надано оцінку відповідному технічному паспорту та іншим доказам, на які посилаються сторони, не з`ясовано наявність/відсутність записів у погосподарських книгах. Вказане має вирішальне правове значення при вирішенні спору у цій частині. Судом встановлено, що спірний житловий будинок [ADDRESS] , був побудований у 1980-х роках [PERSON] та [PERSON] в період перебування їх у шлюбі. Будівництво проведено на відведеній [PERSON] земельній ділянці під будівництво індивідуального будинку, що підтверджується відповідним договором від 25.08.1981 року та рішенням виконавчого комітету Летичівської селищної ради від 08.11.1981 року про надання дозволу [PERSON] на будівництво. У даному будинку було зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] , де вони фактично проживали до дня смерті ( [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] ). При цьому [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та відповідно, набула право власності на весь будинок. Дані обставини підтверджуються записами у домовій книзі. Погосподарські книги по смт.Летичів відсутні. Згідно технічного паспорта на спірний житловий будинок [ADDRESS] , має загальну площу - 92,1 кв.м, житлова площа - 50,5 кв.м, допоміжна площа - 41,6 кв.м, та складається з кімнат: 1-1 коридор житловою площею - 10,2 кв.м, 1-2 кухня площею - 7,1 кв.м., 1-3 ванна площею - 5,0 кв.м, 1-4 житлова площа - 16,2 кв.м, 1-5 житлова площа - 17,0 кв.м, 1-6 житлова площа - 17,3 кв.м, 1-7 прихожа площа - 19,3 кв.м. Відповідно до п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюром технічної інвентаризації. Аналіз наведених нормативних актів приводить до висновку, що громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів. Разом з тим, у серпні 2012 року до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництвата житлово-комунального господарства №404 внесені зміни до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції та в абз.82 згідно яких прибудови до індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарські (присадибні) будівлі та споруди, які побудовані до 05.08.1992 року, до самочинного будівництва не належать. Документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію будівель є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. На вказаному було наголошено у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі №569/5518/15-ц (провадження №61-4693св18). За змістом ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. При цьому також слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 року у справі №6-137цс13. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, спірний будинок побудований [PERSON] та [PERSON] в 1980-х роках у законний спосіб, відповідно, він належав їм на праві спільної сумісної власності, але вони не оформили всі необхідні документи та не зареєстрували за собою право власності на нього. При цьому будинок розташований на земельній ділянці, яка була виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Житлові будинки, збудовані до 05.08.1992 року, не підлягали проходженню процедури введення в експлуатацію і єдиним документом, що підтверджує існування цього об`єкта нерухомості є його технічний паспорт. Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] успадкувала даний спірний будинок, при цьому не оформила правовстановлюючі документи на право власності на нього. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив даний будинок і спадкоємцями були її діти [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. [PERSON] за свого життя подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак не встиг оформити її, так як помер [INFO] , проте сам будинок фактично ним успадковано. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] та [PERSON] - сини [PERSON] отримали нотаріальну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - будинок. Ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст.1217 ЦК України визначено, що успадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до змісту ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст.1259 цього Кодексу. У ст.1261 ЦК України закріплено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , який помер [INFO] . У свою чергу, батьками [PERSON] та його сестри - [PERSON] були [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, після смерті [PERSON] спадкова справа відкривалась і заяви про прийняття спадщини подали її діти [PERSON] та [PERSON] , але не оформили спадкове право на спірний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього, при цьому спірний будинок набрав статусу спільної часткової власності. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , була власником спірного житлового будинку у [ADDRESS] і після її смерті його успадкували її діти [PERSON] та [PERSON] , відповідно, сини [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , мають право на 1/3 частку в 1/2 частині, кожний, у даному будинку, який належатиме їм на праві спільної часткової власності. Разом з тим, оскільки [PERSON] позовні вимоги не заявляв, є підстави визнати за [PERSON] та [PERSON] , кожним окремо, право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцями першої черги, на 1 на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , як спадкове майно. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved