Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що [INFO] на території Російської Федерації в місті Кемерово померла його мати громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка перебувала там на лікуванні. Мати все своє життя проживала в місті Луганськ за адресою реєстрації: [ADDRESS] . 03.07.2024 з метою здійснення реєстрації смерті його матері та отримання свідоцтва про її смерть державного зразка для подальшого відкриття спадщини він звернувся до Київського відділу державної реєстрації смерті центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та 15.07.2024 отримав відповідь, що здійснити реєстрацію смерті його матері та видати свідоцтво про смерть неможливо. З огляду на те, що його мати, яка є громадянкою України та проживала на окупованій території в м.Луганськ, померла на території Російської Федерації, дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією розірвані та отримати оригінал свідоцтва про смерть та надати йому необхідної юридичної сили на території України він не може, як і отримати майнові чи соціальні права, тому просить встановити факт смерті його матері громадянки України - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на території Російської Федерації в місті Кемерово. Заявник [PERSON] , в заяві зазначив можливість розгляду справи без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2015 року Новоайдарським РС УДМС України в Луганській області [PERSON] народилася [INFO] в місті Луганськ та з 15 березня 1984 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] , [INFO] , 18 травня 2017 отримала реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Відповідно до пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України № [NUMBER] серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером довічно з 01 квітня 2016 року. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 1964 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Державною бюджетною організацією охорони здоров`я особливого типу «Кузбасське клінічне патологоанатомічне бюро» від 02 березня 2024 року [PERSON] , [INFO] , мала паспорт громадянина РФ серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2023 року ГУМВС Росії в Кемеровській області, та померла [INFO] в [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 94200007 органом реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) №2 м.Кемерово та Кемеровського району Кузбасса, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Кемерово Кемеровської області-Кузбасс Російської Федерації. Відповіддю Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №З-19/33.12-63 від 15 липня 2024 року [PERSON] , стосовно видачі свідоцтва про смерть українського державного зразка матері [PERSON] , яка померла [INFO] у Російській Федерації, повідомлено, що припинення дії для України з 29.12.2023 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї 1997 року виключає відносини з Російською Федерацією. За інформацією МЗС України від початку повномаштабного вторгнення Російської Федерації в Україну 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною і Російською Федерацією. Функціонування закордонних дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється. Актовий запис про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] у відділі відсутній. Згідно інформації зі звернення встановлено, що реєстрація смерті проведена в компетентних органах Російської Федерації, а тому видача свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла в Російській Федерації неможлива. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Статтею 17 частини 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. До повномасштабної агресії РФ правові відносини між Україною та РФ у цивільних та сімейних справах були врегульовані Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (в редакції Протоколу до неї 1997 року), яка дозволяла приймати документи про реєстрацію актів цивільного стану, видані на території, зокрема РФ, без проставлення апостиля. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» дію зазначених міжнародних документів зупинено у відносинах із РФ. Разом з тим, постановою КМУ від 04.02.2023 №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» визначено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Судом встановлено, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане компетентним органом РФ, особа померла на території іншої держави, а тому посилання заявника на факт проживання матері на тимчасово окупованій території України та неможливістю отримати оригінал свідоцтва про смерть не є такими, що можуть бути підставою для встановлення факту смерті особи. Оцінивши наведені заявником обставини, письмові докази в сукупності, враховуючи, що [PERSON] померла не на тимчасово окупованій території України, а на території РФ та факт її смерті встановлено та документовано свідоцтвом про смерть, виданим компетентним органом РФ, тому суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити.

Outcome: dismissed