Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

05 серпня 2024 року Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» звернулось до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом та з уточненням позовних вимог до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 61491 (шістдесят одна тисяча чотириста дев`яносто одна) грн. 55 коп., та судові витрати по справі в розмірі 2422 грн. 40 коп. 25 вересня 2024 року на розгляд до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява за підсудністю. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 948дм від 13 липня 2021 року. На виконання умов вказаного вище кредитного договору №948дм від 13 липня 2021 року, на підставі рішення Кредитного комітету №1290к від 13 липня 2021 року Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 30000,00 гривень строком на 12 місяців з 13.07.2021 по 13.07.2022 включно зі сплатою процентів у розмірі 39% річних. Перерахування визначених кредитним договором №948дм від 13 липня 2021 року грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення №1045 від 13 липня 2021 року з відмітками банку про проведення даного платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 948дм від 13 липня 2021 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, внаслідок чого станом на 08 липня 2024 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 61491 (шістдесят одна тисяча чотириста дев`яносто одна) грн. 55 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 27166,00 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками 34325,55 грн., що підтверджено довідкою-розрахунком заборгованості позичальника. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтвердив та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 948дм від 13 липня 2021 року (арк. с. 9-10). На виконання умов вказаного вище кредитного договору № 948дм від 13 липня 2021 року, на підставі рішення Кредитного комітету №1290к від 13 липня 2021 року Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 30000,00 гривень строком на 12 місяців з 13.07.2021 по 13.07.2022 включно зі сплатою процентів у розмірі 39 % річних. Перерахування визначених кредитним договором № 948дм від 13 липня 2021 року грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення №1045 від 13.07.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу (арк. с. 10 на звороті). Згідно із п.3.4 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в національній валюті за фактичну кількість днів в періоді. Нарахування процентів за договорами кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з розрахунку кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку зі кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік. Відповідно до п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п.1.1 цього Договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 948дм від 13 липня 2021 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, внаслідок чого станом на 08 липня 2024 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 61491 (шістдесят одна тисяча чотириста дев`яносто одна) грн. 55 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 27166,00 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками 34325,55 грн., що підтверджено довідкою-розрахунком заборгованості позичальника (арк. с. 12-14). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку «Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» не повернуті, суд вважає, що позивач в праві вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 61491 (шістдесят одна тисяча чотириста дев`яносто одна) грн. 55 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості позичальника станом на 08 липня 2024 року, дата укладення кредитного договору 13.07.2021, строк погашення заборгованості 13.07.2022. Проценти за користування кредитом в розмірі 34325 грн. 55 коп. нараховано на період з 14.07.2021 по 08.07.2024. Нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, що вбачається з правового висновку Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст.ст.625, 1048, 1050, 625\~ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. У зазначеній Постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п.54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України. Оскільки строк кредитування скінчився саме 13.07.2022, нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, тому вимоги про стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню за період з 14.07.2021 по 13.07.2022 (в межах строку дії кредитного договору) у розмірі 11057 грн. 25 коп. (11698 грн.25 коп. - 641 грн. 00 коп. (погашена сума процентів за користування кредитом). Також суд зазначає, що Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого,\~розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"Цивільного\~кодексу України пунктом 18. Згідно п.18\~Прикінцевих та перехідних положень\~Цивільного кодексу України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення відсотків на підставі ст.625 ЦК України, які нараховуються з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству та такі вимоги апріорі задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача основної суми кредиту у розмірі 27166 грн.00 коп. та заборгованості за відсотками за період з 14.07.2021 по 13.07.2022 у розмірі 11057 грн. 25 коп. Ні відзиву,\~ні заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial