Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму в розмірі 27717 грн., а також судові витрати в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.09.2023\~між ТОВ\~ «ФК\~«1\~Безпечне \~агентство \~необхідних кредитів\~» та\~відповідачем \~був укладений\~кредитний договір\~№ 76484193.\~14.06.2021\~між \~ТОВ \~«ФК «1\~Безпечне \~агентство \~ необхідних\~кредитів» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~укладено Договір\~факторингу №14/06/21\~відповідно до\~якого \~ ТОВ\~ «ФК\~«1\~Безпечне \~агентство \~ необхідних\~кредитів »\~передає ,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрах боржників.\~Так,\~ПАТ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача \~за кредитним\~договором №\~76484193\~в сумі\~20850\~грн.,\~з яких:\~6000\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~14850\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками.\~16.09.2023\~між ТОВ\~ «Маніфою\~» та\~ відповідачем\~ був\~укладений кредитний\~договір №6164731.\~11.01.2024\~між \~ТОВ \~«Маніфою» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~укладено Договір\~факторингу №11-01/2024\~відповідно до\~якого \~ ТОВ\~ «\~Маніфою »\~передає ,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрах боржників.\~Так,\~ПАТ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача \~за кредитним\~договором №\~6164731\~в сумі\~3247\~грн.,\~з яких:\~ 1000\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~2247\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками. 27.09.2023\~між ТОВ\~ «Мілоан»\~та \~відповідачем \~був укладений\~кредитний договір\~№ 102963294.\~26.12.2023\~між \~ТОВ \~« Мілоан»\~ та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~укладено Договір\~факторингу №\~26122023\~ відповідно\~до якого\~ТОВ «Мілоан»\~передає,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрах боржників.\~Так,\~ПАТ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача \~за кредитним\~договором №\~ 102963294\~в сумі\~3620грн.,\~з яких:\~-\~1000\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~2520\~грн.\~сума заборгованості\~ за\~відсотками;\~100\~грн.\~ заборгованість\~за комісією. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитними договорами, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами загальна сума, яких складає 27717,00 грн., а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 13 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04 грудня 2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.09.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » та відповідачем був укладений договір позики № 76484193. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів »та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » передає , а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~76484193 в сумі 20850 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14850 грн. заборгованість за відсотками. 16.09.2023 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем був укладений договір позики № 6164731. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого ТОВ « Маніфою » передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~6164731 в сумі 3247 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2247 грн. заборгованість за відсотками. 27.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 102963294. 26.12.2023 між ТОВ « Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № \~102693294 в сумі 3620 грн., з яких: - 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2520 грн. сума заборгованості за відсотками; 100 грн. заборгованість за комісією. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договорами позики №№ 76484193, 6164731 та договором про споживчий кредит № 102963294. Позивач стверджує, що у відповідача виникла заборгованість за договорами: - \~ \~ \~ \~договором позики № 76484193 заборгованість у розмірі 20850 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14850 грн. заборгованість за відсотками. - \~ \~ \~ \~договором позики № 6164731 заборгованість у розмірі 3247 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2247 грн. заборгованість за відсотками. - \~ \~ \~ \~договором про споживчий кредит № 102963294 заборгованість у розмірі 3620,00 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2520,00 грн. заборгованість за відсотками, 100 грн. заборгованість за комісією, відомості про що зазначені у відповідних розрахунках. Суд зазначає, що згідно із п. 1 договору позики № 76484193, укладеного 03.09.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами строк, шляхом перерахування на банківський рахунок позивальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказує, що на підставі укладеного договору відповідач отримала від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти. Однак, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] за вказаним у позові договором позики від 03.09.2023 року коштів у розмірі 6000 грн. Також, згідно із п. 2.1 договору позики № 6164731, укладеного 16.09.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплачує позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказує, що на підставі укладеного договору відповідач отримала від ТОВ «МАНІФОЮ» грошові кошти. Водночас, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] за вказаним у позові договором позики від 16.09.2023 року коштів у розмірі 1000 грн. Окрім цього, згідно із п. 1.1 договору про споживчий кредит № 102963294, укладеного 27.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що на підставі укладеного договору відповідач отримала від ТОВ «Мілоан» грошові кошти. Однак, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] за вказаним у позові договором про споживчий кредит від 27.09.2023 року кредитних коштів у розмірі 1000 грн. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасники справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів з урахуванням положень ЦПК України зазначені ним обставини. Однак, таких доказів він не надав і не ініціював питання про їх витребування. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вбачає, що позивачем не надано доказів, відповідно до положень 76-79 ЦПК України, які б підтверджували факт отримання відповідачем коштів за зазначеними вище договорами позики та споживчого кредитування в розмірі, заявленому позивачем (копії квитанції, меморіального ордеру тощо). Суд акцентує увагу позивача на тому, що доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з положеннями зазначеного закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Отже доказ, який підтверджує заборгованість клієнта, є виписка з банківського рахунку. Разом з тим у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з особового рахунку відповідача, а тому суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти за договорами позики №№ 76484193, 6164731 та договором про споживчий кредит № 102963294, а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаних у розрахунках. Суд зауважує на тому, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту/позики, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України позивач повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та, відповідно, на умовах встановлених договором. З огляду на викладене, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку. Отже, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належні та допустимі докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, суд ухвалює рішення про відмову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позовних вимог. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed