Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

23 жовтня 2023 року позивач подав до суду позовну заяву у якій просив суд зобов`язати громадянина [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] шляхом перенесення дроту електропередач, який прокладений відповідачем від стовпа до свого будинку через земельну ділянку за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, за межі земельної ділянки відповідачів. Свій позов обґрунтував тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником сусідньої земельної ділянки за кадастровим номером 3221282401:02:001:0033, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . У квітні 2023 року, позивач [PERSON] приїхавши за адресою місцезнаходженням земельної ділянки, якою вона володіє на праві приватної власності, побачила що її сусід незаконно, самовільно підключився до електричної мережі з порушенням чинного законодавства, шляхом прокладання електричного дроту від стовпа до свого будинку через земельну ділянку за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, по діагоналі. Повідомляє суд, що ніякої згоди на прокладання електричного дроту через земельну ділянку, що належить позивачам (за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072) останні не надавали. Разом з тим, відповідач не звертався до позивачів щодо надання такого дозволу. Оскільки на численні усні прохання забрати електричний дріт відповідач не реагував позивачем [PERSON] було направлено скаргу від 13.06.2023 року до ТОВ ?Київська обласна енергопостачальна компанія? щодо самочинного підключення до електромережі та проханням демонтувати лінію та від`єднати дріт від лінії електропередач незаконно підключений кабель. У відповідь на скаргу ТОВ ?Київська обласна енергопостачальна компанія? повідомила, що Товариство не є розпорядником інформації та вимог з питань приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж та що дане питання відноситься до компетенції ПрАТ ?ДТЕК Київські регіональні електромережі?. 15.06.2023 року направлено звернення (клопотання) до Державної інспекції енергетичного нагляду щодо надання роз`яснення про неправомірність дій відповідача. Державна інспекція енергетичного нагляду України надала відповідь, що дане питання носить інформаційний характер та не належить до компетенції Держенергонагляду. У відповідь на звернення ПрАТ ?ДТЕК Київські регіональні електромережі? повідомив, що питання, яке зазначене у зверненні не відноситься до компетенції Компанії. Компанія не може порушувати право власності інших осіб і втручатися в роботу електромереж, які не належать їй на праві власності, або не обслуговуються нею за Договором про оперативно-технічне обслуговування. Також, ПрАТ ?ДТЕК? зазначено, що Компанія не уповноважена контролювати додержання як фізичними так і юридичними особами, вимог законодавства України, втручатися у відносини між іншими особами та надавати правову оцінку їх діям. 07.07.2023 року було направлено до Броварського РУП ГУНП в Київській області заяву щодо усунення порушення та сприяння у відновленні порушеного права власності. У відповідь на заяву Броварським районним управлінням поліції було повідомлено, що працівниками поліції проведено перевірку та встановлено, що по даному факту відсутній склад кримінального правопорушення та що вирішення даного питання відноситься до компетенції суду. В інтересах позивачів з метою дізнатися інформацію щодо здійснених дій працівниками поліції та разом з тим, щоб дізнатися адресу проживання відповідача або ж будь-які інші дані для його ідентифікації (як повідомили, працівники поліції (усно), що вони спілкувалися з відповідачем проте на усне прохання позивача [PERSON] надати будь-яку інформацію про відповідача працівниками поліції було відмовлено) до Броварського РУП ГУНП в Київській області було направлено адвокатський запит за вих. 01/09 від 29.09.2023 року. Проте станом на 22.10.2023 року відповідь на адвокатський запит не надходила. Позивачі зазначили, що вони мають намір здійснювати будівництво на своїй земельній ділянці, проте вони позбавлені права належним чином розпоряджатися та користуватися своїм майном, що належить їм на праві приватної власності, оскільки протиправні дії [PERSON] , які полягають у прокладанні електричного дроту від стовпа до свого будинку через земельну ділянку за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, по діагоналі, перешкоджають позивачам у реалізації свого права. Таким чином, у зв`язку з тим, що право власності позивачів порушено незаконними діями громадянина [PERSON] , у позивачів виникла необхідність у зверненні до суду з вимогою до [PERSON] про відновлення порушеного права, а саме: усунення перешкод у користуванні належним їм майном на праві приватної власності. 09 травня 2024 року до суду надійшла заява до відповідача у якій позивач просить суд не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] шляхом перенесення дроту електропередач, який прокладений відповідачем від стовпа до будинку [ADDRESS] через земельну ділянку за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, за межі земельної ділянки № [NUMBER] [ADDRESS] . 24 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 17 листопада 2023 року недоліки позовної заяви було усунуто. 26 грудня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 07 березня 2024 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судое засідання не з"явилась, у своїй заяві просила суд заявлені вимоги задвовольнити, розгляд справи провоити у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити. Зазначив, що він самостійно не підключавя до електромережі, таке підключення було ще до купівлі ним будинку. Підключення його будинку на належній йому частини земельної ділянки до електроенергії відбулось СТ "Мережник". Йому відомо, що ще задовго до придбання ним будинку, зборами СТ "Мережник" прийняте рішення про підключення всіх членів товариства до електромережі, почали встановення стовпів по вулиці, підключення будинків до електромережі, але до кінця роботи не були проведені, тому стовп від якого тягнуться дроти до його будинку є крайнім по вулиці, і тому підключення в інший спосіб не виявляється можливим. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, площею 0579 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 298702833 від 09.02.2022 року та № 298701743 від 09.02.2022 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3224398972021 від 16.11.2021 року, кадастровим планом земельної ділянки, свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Кравченко О.О. 19.02.2022 року, зареєстровано в реєстрі № 7-17, № 7-18. [PERSON] є власником сусідньої земельної ділянки за кадастровим номером 3221282401:02:001:0033, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 350742499 від 17.10.2023 року, договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Холод Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 640, Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 11242439 від 20.04.2012 року, Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ №581527, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254880224 від 29.04.2021 року, Витягом з Державного реєстру речових прав № 338096288 від 05.07.2023 року, рішенням Виконавчого комітету Калитянської селищної ради № 56 від 21.06.2022 року, технічним паспортом. 13.06.2023 року [PERSON] направила скаргу до ТОВ ?Київська обласна енергопостачальна компанія? щодо самочинного підключення [PERSON] до електромережі, шляхом прокладання електричного дроту від стовпа до свого будинку через їх земельну ділянку по діагоналі при цьому дозвіл вона йому не надавала. (а.с.32) Листом № 1961 від 20.06.2023 року, ТОВ ?Київська обласна енергопостачальна компанія? повідомила, що Товариство не є розпорядником інформації та вимог з питань приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж та що дане питання відноситься до компетенції ПрАТ ?ДТЕК Київські регіональні електромережі?. (а.с. 33) 15.06.2023 року направлено звернення (клопотання) до Державної інспекції енергетичного нагляду щодо надання роз`яснення про неправомірність дій відповідача. (а.с. 34) Державна інспекція енергетичного нагляду України листом від 26 червня 2023 року надала відповідь, що дане питання носить інформаційний характер та не належить до компетенції Держенергонагляду. (а.с. 35-36) Листом від 14 липня 2023 року за № №04/440/1985 ПрАТ ?ДТЕК Київські регіональні електромережі? повідомило, що питання, яке зазначене у зверненні не відноситься до компетенції Компанії. Компанія не може порушувати право власності інших осіб і втручатися в роботу електромереж, які не належать їй на праві власності, або не обслуговуються нею за Договором про оперативно-технічне обслуговування. Також, ПрАТ ?ДТЕК? зазначено, що Компанія не уповноважена контролювати додержання як фізичними так і юридичними особами, вимог законодавства України, втручатися у відносини між іншими особами та надавати правову оцінку їх діям. (а.с. 37) 07.07.2023 року було направлено до Броварського РУП ГУНП в Київській області заяву щодо усунення порушення та сприяння у відновленні порушеного права власності. У відповідь листом №6-494/109/1300/0423 від 21.07.2023 року на заяву Броварським районним управлінням поліції було повідомлено, що працівниками поліції проведено перевірку та встановлено, що по даному факту відсутній склад кримінального правопорушення та що вирішення даного питання відноситься до компетенції суду. (а.с. 41) Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України. У статті 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов`язки. Це конституційне положення пов`язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. У постанові Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572" зазначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень частин другої ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має право передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.18 ст. 21 Закону України ?Про ринок електричної енергії? (який набрав чинності з 11.06.2017), у разі якщо замовник має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости, інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних і підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, послуги з перенесення електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики надаються оператором системи передачі та/або операторами систем розподілу у порядку, визначеному кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу. Плата за надані послуги визначається згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації, розробленої замовником. Тобто, законодавцем передбачено, що у разі наміру спорудити, реконструювати будівлі, що потребує перенесення відповідних елементів електричних мереж, замовник має право на перенесення відповідних елементів електромереж оператором системи розподілу за плату, визначену згідно з проектно-кошторисною документацією за рахунок замовника. Згідно з п.78 ч.1 ст.1 Закону України ?Про ринок електричної енергії?, розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії. Згідно з п.1.1 Кодексу систем розподілу: ?Цей Кодекс визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу (далі - ОСР), Користувачів системи розподілу (далі - Користувачі) та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок?. Згідно з п.2.1 розд. II Кодексу систем розподілу, замовник послуги з приєднання (замовник) - фізична або юридична особа, яка письмово або іншим способом, визначеним цим Кодексом, повідомила ОСР про намір приєднати до електричних мереж новозбудовані електроустановки або змінити технічні параметри діючих електроустановок внаслідок реконструкції чи технічного переоснащення. Згідно з п.4.1.37. п.4.1 роз. IV Кодексу систем розподілу, якщо Замовник має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости, інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних і підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, Замовник має звернутися до ОСР із відповідною заявою. До заяви додається ситуаційний план об`єкта забудови. ОСР має надати вихідні дані та технічні вимоги для проектування перенесення належних йому об`єктів. Замовник має розробити проект, у тому числі здійснити заходи в межах чинного законодавства з метою вирішення питань щодо відведення на користь ОСР земельних ділянок для розташування об`єктів електроенергетики, а ОСР - узгодити наданий Замовником проект з оформленням технічного рішення. ОСР на договірних засадах надає Замовнику послугу з перенесення визначених проектом об`єктів енергетики, вартість якої визначається згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації. Вартість проектної документації, що передається замовником ОСР, ураховується в загальній сумі вартості послуги з перенесення об`єктів електроенергетики. Тобто, на підставі приписів ч.18 ст.21 Закону України ?Про ринок електричної енергії? Кодексом систем розподілу визначено, що винесення об`єктів електричних мереж може здійснюватися після відповідного звернення замовника до оператора системи розподілу з додаванням до такого звернення ситуаційного плану забудови, видачі ОСР технічних умов та вихідних даних для проектування перенесення належних йому об`єктів, розроблення замовником на підставі виданих ОСР технічних умов та вихідних даних відповідного проекту, в т.ч. здійснити заходи з відведення земельних ділянок потрібних ОСР для розташування винесених об`єктів електричних мереж, ОСР має погодити такий проект і оформити відповідне технічне рішення. Тобто, законодавством чітко визначено процедуру і порядок винесення об`єктів електричних мереж за рахунок замовника, якщо таке потрібне для мети замовника будівництва чи реконструкції будівель чи споруд, інших об`єктів архітектури. До прийняття Закону України ?Про ринок електричної енергії?, діяли відповідні правові норми Закону України ?Про електроенергетику?, згідно з ч.4 ст.18 якого, у разі спорудження або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших об`єктів архітектури роботи з перенесення повітряних і підземних електричних мереж, теплових мереж та інших об`єктів електроенергетики виконуються власником цих об`єктів електроенергетики за рахунок замовників будівництва або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших об`єктів архітектури відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації. Відповідно до ст.1 ЗУ ?Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів? (далі - Закон) об`єкти передачі електричної енергії - повітряні та кабельні лінії електропередачі, трансформаторні підстанції, розподільні пункти та пристрої. Так, відповідно до ст.14 Закону об`єкти передачі електричної енергії можуть розміщуватися на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення. На підставі приписів ч.18 ст.21 ЗУ ?Про ринок електричної енергії?, КСР, з метою забезпечення інших споживачів електроенергією та не порушення їх прав на безперебійне отримання електроенергії, підтримання конструктивних елементів обладнання повітряної лінії у безпечному стані, перенесення вказаної повітряної лінії можливе лише за умови дотримання вищевказаної встановленої процедури. За змістом ст.18 Закону України "Про електроенергетику" демонтаж і перенесення спірної електроопори можливе лише за заявою і за рахунок замовника. У відповідності до норм ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 25.07.2018 у справі № 501/6154/14-ц, постанові від 14.08.2019 у справі №235/457/17 Верховним Судом вказано на те, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав, позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном. Верховний Суд України у своїй постанові від 20.03.2018 у справі №910/1016/17, у постанові від 17.04.2018 у справі №914/1521/17, постанові від 04.09.2018 у справі №915/1284/17, постанові від 08.08.2019 у справі №910/21468/17 вказує на те, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначені способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Таким чином, питання електропостачання дачних і садових кооперативів та товариств в Україні регулюється наступними нормативними документами та підзаконними актами: Закон України "Про ринок електричної енергії", Постановю Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил експлуатації електроустановок споживачів" від 18.05.2016 № 315; Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України "Про затвердження Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" від 29.11.2019 № 1146; положеннями глави 10.2 розділу X Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Про затвердження Порядку тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану. Так, згідно п. 10.2.5. X Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача. Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми, слід дійти висновку, про необгрунтованість заявлених вимог, відсутністю належних та допустимих доказів порушення прав позивачів саме відповідачем, крім того необгрунтовані вимоги щодо зобов"язання відповідача [PERSON] (фізичної особи) не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачів шляхом перенесення дроту електропередач, який прокладений від стовпа до будинку [ADDRESS] через земельну ділянку за кадастровим номером 3221282401:02:001:0072, за межі земельної ділянки [ADDRESS] . У даному разі відповідач [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки не наділений повноваженнями втручання встановлення, перенесення, розподілу електроенергії в СТ "Мережник". Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed