Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У квітні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-79» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович, Акціонерне товариство «Кредобанк». Свої вимоги обґрунтовує тим, що після реєстрації ОСББ «Райдужний-79» та відповідно до ч.ч. 18, 19 ст.\~6\~ЗУ «Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. На виконання вказаних вимого законодавства, 02.02.2020 року, згідно акту приймання-передачі багатоквартирного житлового будинку з мансардою, торгівельно-офісними та підвальними приміщеннями за адресою: 08140, с. Білогородка, вул. Шкільна, 79, Київської області, Києво-Святошинського району від Забудовника на обслуговування ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» комісія у складі: голови правління ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» Бикодір Дмитра Вікторовича (голова комісії), члена комісії ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» Демченко Марина Сергіївна, члена комісії ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» Шарило Оксана Михайлівна та забудовника [PERSON] 02.02.2020 року провела обстеження активів житлового будинку з мансардою, торгівельно-офісними та підвальними приміщеннями за адресою: [ADDRESS] , що передається від забудовника [PERSON] на обслуговування Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» … Також передається в утримання та обслуговування земельна ділянка з кадастровим номером 3222480401:01:067:5003 за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Проте, згідно заяви [PERSON] № 409 від 14.03.2016 року інша земельна ділянка загальною площею 0,2500 гектара, яка розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 3222480401:01:067:5002, що була використана як прибудинкова територія з метою отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 140/2014 від 25.06.2014р., а в подальшому з метою введення в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт за адресою [ADDRESS] , ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» передана не була. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельні ділянки: кадастровий номер 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку 28.03.2016 року була зареєстровано на праві приватно власності за [PERSON] ; кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку 25.02.2016 року була зареєстровано на праві приватно власності за [PERSON] . Крім того, позивач вказав, що з аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42\~ЗК України вбачається, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. У зв`язку з наведеним, право на користування земельними ділянками, на яких розташований багатоквартирний жилий будинок та які є його прибудинковою територією виникає у співвласника багатоквартирного жилого будинку із набуттям права власності на квартиру та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і підлягає захисту в силу змісту статті 42 ЗК України. До того ж, стало відомо про те, що згідно постанови ВП № 71373046 від 04.05.2023р. про опис та арешт майна боржника описані та накладено арешт на: земельна ділянка кадастровий номер 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; земельна ділянка кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Такі арешти фактично перешкоджають мешканця будинку за адресою: [ADDRESS] користуватися та розпоряджатися своїм законним правом власності на це майно. Дані арешти накладені у рамках розгляду цивільних справ щодо стягнення коштів з [PERSON] по кредитному договору № СL-255805 від 21.01.2020р. Тобто, фактично такі арешти були накладені на земельні ділянки, які не є предметом спору у цивільній справі, і на яких з 2016 року збудований багатоповерховий будинок та мешкають люди. Просили суд: зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) передати за актом приймання-передачі на баланс Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» (код за ЄДРПОУ 39905945) для користування та обслуговування багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку з кадастровим номером 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) передати за актом приймання-передачі на баланс Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» (код за ЄДРПОУ 39905945) для користування та обслуговування багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку з кадастровим номером 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ;. Зняти арешт з земельних ділянок з кадастровими номерами: - 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме запис про обтяження 50160753, дата реєстрації 04 травня 2023 року, приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович, підстава: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових права на нерухоме майно, серія та номер: 71373046, виданий 04.05.2023р., видавник: приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович; - 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме номер запису про обтяження 50160764, дата реєстрації 04 травня 2023 року, приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович, підстава: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових права н нерухоме майно, серія та номер: 71373046, виданий 04.05.2023р., видавник: приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено підготовче провадження на 11 липня 2024 року. В порядку підготовчого провадження судом були вивчені матеріали справи, з`ясовані всі фактичні обставини справи, які підлягають з`ясуванню під час судового розгляду, роз`яснено відповідачу право на подання письмового відзиву на позовну заяву, з`ясовано обсяг доказів, якими сторони будуть доводити обґрунтованість заявлених вимог та поданих заперечень та порядок їх дослідження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 05 грудня 2024 року на 09 год. 30 хв., встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. При розгляді справи представник позивача підтримав позовну заяву, просив її задовольнити у повному обсязі. У судове засіданні представники відповідач та третіх осіб не зявилися про причини неявки суд не повідомили. В той же час до матеріалів справи долучено лист від 15.05.2024р. [PERSON] згідно якого остання, окрім іншого, не заперечує проти передачі земельних ділянок на баланс ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79». У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши сторін у судовому засіданні, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~від 12.06.2009\~№2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124\~Конституції України та статті 3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Що стосується позовних вимог у частині зобов`язання [PERSON] передати земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини другої статті 382\~ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з статтею 385\~ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку врегульовано Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Мета створення об`єднання та його статус визначено у статті 4 зазначеного Закону, за змістом якої об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації (частина 14 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). При розгляді справи судом встановлено, що державну реєстрацію ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» було проведено 22 липня 2015 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис та присвоєно код 39905945. 02.02.2020 року, комісія у складі: голови правління ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» Бикодір Дмитра Вікторовича (голова комісії), члена комісії ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» Демченко Марина Сергіївна, члена комісії ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» Шарило Оксана Михайлівна та забудовника [PERSON] провела обстеження активів житлового будинку з мансардою, торгівельно-офісними та підвальними приміщеннями за адресою: [ADDRESS] , що передається від забудовника [PERSON] на обслуговування Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» та складено акт приймання-передачі багатоквартирного житлового будинку з мансардою, торгівельно-офісними та підвальними приміщеннями за адресою: [ADDRESS] від Забудовника на обслуговування ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» згідно якого: \~ \~ \~ \~9. Також передається в утримання та обслуговування земельна ділянка з кадастровим номером 3222480401:01:067:5003 за адресою: [ADDRESS] . З постанови про опис та арешт майна приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсея Івана Михайловича від 04.05.2023р. у виконавчому провадженні № 71373046 ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» стало відомо про накладення арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222480401:01:067:5005 площею 0,1962 га. та 3222480401:01:067:5006 площею 0,0538 га. Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2013р. зареєстрованого в реєстрі за № 537 [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,25 га (рілля), що знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 3222480401:01:067:5003. \~ \~ \~ \~У свою чергу, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2013р. зареєстрованого в реєстрі за № 533 [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,25 га (рілля), що знаходиться у [ADDRESS] , під № [NUMBER] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - 3222480401:01:067:5002. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 22853272 від 11.06.2014р. виданого на виконання рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 496/8, виданий 29.05.2014р., видавник Блогородська сільська рада Києво-Сятошинського району Київської області цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 3222480401:01:067:5003, площа 0,25 га. було змінено на цільове призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 22854629 від 11.06.2014р. виданого на виконання рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 496/8, виданий 29.05.2014р., видавник Блогородська сільська рада Києво-Сятошинського району Київської області цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 3222480401:01:067:5002, площа 0,25 га. було змінено на цільове призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно заяви [PERSON] № 409 від 14.03.2016 року земельна ділянка кадастровий номер: 3222480401:01:067:5002 загальною площею 0,2500 гектара, яка розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, була розділена на дві наступні земельні ділянки: - кадастровий номер 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. - кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,2500 гектара, яка розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер: 3222480401:01:067:5002, була використана як прибудинкова територія з метою отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 140/2014 від 25.06.2014р., а в подальшому з метою введення в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт за адресою [ADDRESS] . Однак,\~як того\~вимагає ст.\~42 ЗК\~України передана забудовником [PERSON] ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79», як балансоутримувачу будинку не була. Натомість здійснено розділ земельної ділянки кадастровий номер: 3222480401:01:067:5002 загальною площею 0,2500 гектара на земельну ділянку кадастровий номер 3222480401:01:067:5005, загальною площею 0.1962 га. та земельну ділянку кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, загальною площею 0.0538 га. та почата процедура їх реалізації. Водночас, слід зауважити, що дані земельні ділянки, яка належить відповідачці і є земельними ділянками, на яких розташований багатоквартирний будинок, є його прибудинковою територією та цільове призначення яких є фактично обслуговування цього будинку, слід звернути увагу на те, що відповідно до частини другої статті 183\~ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. У статті 1\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» наведено визначення термінів за яким об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі співвласники) власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Статтею 1\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» передбачено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Статтею 186\~ЦК України передбачено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже з моменту набуття ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» права на утримання і використання спільного майна (будинок за адресою: [ADDRESS] і належні до нього будівлі та споруди), позивач набув права й на утримання і використання земельної ділянки, на якій розташований цей будинок, оскільки така земельна ділянка призначена для його обслуговування, тобто є її приналежністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» в частині: 1) зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) передати за актом приймання-передачі Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» (код за ЄДРПОУ 39905945) для користування та обслуговування багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку з кадастровим номером 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 2) зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) передати за актом приймання-передачі Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «РАЙДУЖНИЙ-79» (код за ЄДРПОУ 39905945) для користування та обслуговування багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку з кадастровим номером 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Що стосується позовних вимог у частині передачі земельної ділянки на баланс позивача для обслуговування багатоквартирного будинку, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 41 Конституції України, яка дублюється статтею 321\~ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Правовий режим спірних земельних ділянок, на яких розташований багатоквартирний житловий будинок, та прибудинкової території визначається земельним законодавством, зокрема Земельним кодексом України. Зі змісту статті 89\~Земельного кодексу\~України та глави 26 розділу І книги третьої ЦК України, спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. У спільній сумісній власності може перебувати земельна ділянка співвласників жилого будинку та співвласників багатоквартирного будинку, які мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частини. Частина третя статті 89\~ЗК України визначає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або за законом. Згідно з статтею 42\~ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об`єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42\~ЗК України вбачається, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. У зв`язку з наведеним, право на користування земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, виникає у співвласника багатоквартирного жилого будинку із набуттям права власності на квартиру та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і підлягає захисту в силу змісту статті 42 ЗК України. Поряд з цим, факт припинення користування земельною ділянкою може бути підтверджений, зокрема, доказами передачі права власності на новозбудований об`єкт нерухомості іншій особі, передачі новозбудованого багатоквартирного будинку на баланс ОСББ чи іншої експлуатуючої організації, оформлення права власності, оренди чи постійного користування на земельну ділянку в порядку, встановленому статтями 41, 42 Земельного Кодексу України. Так, судом установлено, що забудовник не тільки повністю завершив будівництво житлового будинку на спірних земельних ділянках, а й передав усі функції з управління та обслуговування багатоквартирного будинку, який розташований на цій земельній ділянці ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79». Водночас, Закон України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» не визначає правил та необхідності проведення реєстраційних дій щодо переходу речових прав на земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна житловий багатоквартирний будинок та/або квартиру в такому будинку. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення Європейського суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» від 20травня 2010 року, «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»). А тому, оскільки держава не виконала свій обов`язок (передбачений частиною другою статті 42 ЗК України) запровадити внутрішню процедуру передачі земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, співвласникам цього будинку, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу, а не на відповідних суб`єктів, зокрема позивача, в провину якому не може ставитися відсутність затвердження Кабінетом Міністрів України порядку безоплатної передачі земельної ділянки у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Така правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 915/1283/17 та від 20 листопада 2018 року у справі № 910/23415/17. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року у справі №569/16666/16-ц (провадження № 61-14719св19), судом зроблено висновок, що «системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що співвласники багатоквартирного будинку набувають права власності чи права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення їх житлових, соціальних і побутових потреб, після передачі такої ділянки у їх власність чи у постійне користування на загальних підставах у вставленому законом порядку. Розміри та конфігурація такої земельної ділянки визначаються на підставі відповідної технічної документації із землеустрою, яка подається на затвердження уповноваженому на прийняття такого рішення органу місцевого самоврядування. За статтями 125, 126\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: - чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; - чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; - чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові 26 жовтня 2022 року у справі №448/1586/17. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у частині зобов`язання [PERSON] передати на баланс ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» для користування та обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] земельні ділянки: - кадастровий номер 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; - кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що утворилися в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3222480401:01:067:5002, загальною площею 0,2500 гектара, яка була використана як прибудинкова територія з метою отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 140/2014 від 25.06.2014р., а в подальшому з метою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою: [ADDRESS] є ефективним способом захисту та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту. Що стосується позовних вимог у частині зняття з-під арешту земельну ділянку. Обґрунтовуючи позовні вимоги у частині зняття з-під арешту земельних ділянок слід зауважити, що мешканцям багатоквартирного будинку, який знаходиться на обслуговуванні ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» стало відомо, що на земельну ділянку, яка є прибудинковою територією до цього будинку, та фактично знаходиться у користуванні цих мешканців, накладено арешти: - на земельну ділянку кадастровий номер 3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, номер запису про обтяження 50160753, дата реєстрації 04 травня 2023 року, приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович, підстава: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових права н нерухоме майно, серія та номер: 71373046, виданий 04.05.2023р., видавник: приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович; - на земельну ділянку кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, номер запису про обтяження 50160764, дата реєстрації 04 травня 2023 року, приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович, підстава: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових права н нерухоме майно, серія та номер: 71373046, виданий 04.05.2023р., видавник: приватний виконавець Мойсей Іван Михайлович. Указане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 22 квітня 2024 року за номером інформаційної довідки: 375291522 та від 22 квітня 2024 року за номером інформаційної довідки: 375324652. Наявність цих арештів грубо порушують права та інтереси жителів багатоквартирного будинку, оскільки фактично останні не мають можливості вільно користуватися земельною ділянкою, яка є прибудинковою територію цього будинку. Більш того, у разі продажу цієї земельної ділянки через державне підприємство СЕТАМ, власники квартир взагалі будуть позбавлені права користування цією ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Ураховуючи, що ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» не є стороною у виконавчих провадженнях, у яких накладені арешти на спірні земельні ділянки, не є боржником за цивільними справами, у рамках яких накладено такі арешти, неправомірність дій осіб щодо користування земельними ділянками не встановлювалось судом і не оспорювалось, наявність арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: -3222480401:01:067:5005, площа 0.1962 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; -на земельну ділянку кадастровий номер 3222480401:01:067:5006, площа 0.0538 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; є грубим порушенням права користування особи (у даному випадку ОСББ «РАЙДУЖНИЙ-79» та усіх мешканців будинку за адресою: [ADDRESS] ) на річ, тому прошу суд позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту задовольнити. При цьому, зауважую, що задоволення позову у цій частині не матиме наслідком скасування арешту з усього майна боржника ( [PERSON] ), яка є відповідачем у цивільній справі № 357/8190/21. При цьому, позивач у згаданій справі не позбавлений права звернутися повторно до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на інші земельні ділянки, що належать [PERSON] . При цьому, питання утруднення виконання судового рішення у справі № 357/8190/21 не може бути підставою для відмови в задоволенні даного позову. Водночас, ураховуючи ту обставину, що позов підлягає задоволенню відповідно всі понесені представником позивача у зв`язку з розглядом даної справи судові витрати в розмірі 13\~626,00 грн. стягуються з відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved