Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

У квітні 2024 року позивачка звернулася із позовом до [PERSON] , у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 07.07.2007 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 10.06.2013 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням суду від 02.06.2008 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. Відповідач аліменти сплачував епізодично, на свій розсуд, має заборгованість зі сплати аліментів більше 200000 грн. Оскільки, відповідач не приділяє батьківської уваги дитині, не спілкується з нею, не приймає участі у її житті та вихованні, не цікавиться її розвитком та життям, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка просить задовольнити її позов. Також зазначила, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки вона виховується у родині з братом і сестрою, батьком яких є [PERSON] . Донька сторін бажає закріпити своє споріднення з [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 08.05.2024 провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.09.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивачка подала заяву у якій просить про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Третя особа [PERSON] та представник органу опіки та піклування у засідання не з`явилися. Представник органу опіки та піклування, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій підтримав раніше наданий висновок щодо розв`язання спору. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2013 року у справі №183/2030/13-ц (а.с.10). Оцінюючи доводи позивача про неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків суд враховує наступне. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.06.2008 у справі №2-2725/08 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2008 і до досягнення донькою повноліття. Згідно із довідкою від 19.04.2024 №324, виданою КЗО «Дніпровська академія неперервної освіти» ДОР», [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю 013 Початкова освіта в Дніпровському фаховому педагогічному коледжі (а.с.15). Донька сторін зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.18,19). З 10.09.2013 позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з третьою особою - [PERSON] , з яким мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом за вищезазначеною адресою, мають статус багатодітної сім`ї (а.с.16-21). У розрахунку державного виконавця за виконавчим листом №2-2725 від 02.06.2008 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , зазначено, що станом на 01.04.2024 заборгованість складає 194743,10 грн. З цього розрахунку вбачається, що після липня 2021 року відповідачем не здійснено жодного платежу по аліментам на утримання доньки (а.с.13). Наведені докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від обов`язку виховувати її та від обов`язку матеріально утримувати дитину. 26.06.2023 рішенням Виконавчого комітету Піщанської сільської ради затверджено висновок служби у справах дітей Піщанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.43). Так, службою у справах дітей Піщанської сільської ради складено висновок, у якому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.44-49). Як встановлено у ч.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Натомість висновок органу опіки та піклування містить мотиви його прийняття, посилання на обставини справи, норми законодавства, яким керувався орган опіки та піклування та не суперечить інтересам дитини, тому із зазначеним висновком суд погоджується. Зі змісту висновку вбачається, що його наданню передувала підготовча робота служби справах дітей, зокрема, проведено роботу з психологом, досліджено ряд документів та надано їм відповідну оцінку. Так, у висновку органу опіки та піклування, серед іншого, зазначено, що було проведено психодіагностику дитини [PERSON] та встановлено, що спогади про батька викликають у дитини смуток, ображена на нього, оскільки той рідко спілкується з нею. Також у висновку міститься посилання на інформаційну довідку із закладу освіти та характеристику, у якій зазначено, що активним вихованням доньки займається мати, яка комуні кує з куратором? допомагає дитині у навчанні. Стосовно батька зазначено, що повідомлення Служби у справах дітей проігнорував, на засідання не з`явився, будь-яких документів на розгляд комісії не надав. Оцінюючи наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як встановлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Європейський суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року), що інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину. А зазначені у висновку органу опіки та піклування обставини свідчать про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку що позивачем доведено ту обставину, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved