Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначають, що 21.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] в електронній формі шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, укладено кредитний договір № 23712-02/2022. 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 23712-02/2022. У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на\~себе зобов`язань\~за кредитним\~договорому відповідача утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 15900 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 5000\~ грн.; заборгованість за відсотками 10900 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.09.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволені позову. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення між нею та ТОВ «ФК\~«Інвеструм»будь-якого\~договору чи\~перерахування на\~рахунок буд-якої\~суми коштів,\~не доведена\~наявність суми\~заборгованості.\~Матеріали судової\~справи не\~містять жодного\~доказу,\~що укладення\~договору відбувалось\~в порядку\~визначеному чинним\~законодавством.\~Позивачем не\~повідомлено,\~як саме\~проводилась ідентифікація\~особи,\~та не\~надано доказів\~такої ідентифікації. Не надано\~доказів,\~що відповідач\~реєструвалась в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі та\~використала відправлений\~ідентифікатор для\~укладення договору.\~Розрахунок заборгованості\~наданий позивачем\~не є\~доказом наявності\~заборгованості,\~оскільки не\~є первинним\~бухгалтерським документом.\~Крім того,\~період зазначений\~у розрахунку,\~визначений поза\~межами строку\~кредитування.\~Жодного доказу\~видачі кредиту\~на рахунок\~відповідача та\~доказів існування\~заборгованості \~позивачем не\~надано.За\~умовами кредитного\~договору та\~графіку платежів\~строк кредитування\~становить 30\~днів,\~проценти за\~користування кредитом\~за період\~дії договору\~3750\~грн.\~Після спливу\~визначеного договором\~строку кредитодавець\~не мав\~права нараховувати\~відсотки. Позивачем не надано належних документів, які б підтверджували, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. 27.09.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначають, що договір укладений в електронній формі. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договорів, шляхом заповнення заяви про надання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації реквізитів. Без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були би укладені. Отримання коштів боржником підтверджується інформаційною довідкою про здійснення перерахування коштів відповідачу. Первинні бухгалтерські документи та виписки по рахунках зберігаються в установах банку. Крім того, боржником не надано доказів на підтвердження тих обставин, що він не отримував коштів. Договори факторингу укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.10.2024 року за клопотанням позивача витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» докази. \~ \~ \~ \~16.10.2024 року відповідачем подані письмові заперечення. Зазначає, що за умовами договору визначено порядок видачі кредитних коштів, а саме безготівкове перерахування товариством суми кредиту на реквізити банківської карти вказаної клієнтом. В наданій позивачем копії кредитного договору не зазначено реквізити платіжної банківської карти. Позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі. 17.10.2024 року позивачем подані письмові пояснення. Зазначають, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладання кредитного договору між відповідачем та первинним кредитором, а також підтверджують факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Інші доводи відповідача, зазначені в запереченні на позовну заяву не не заслуговують на увагу. Ухвалою суду від 23.10.2024 року за клопотання позивача витребувано у позивача оригінал електронного доказу. 06.11.2024 року відповідачем подані додаткові пояснення. Зазначає, що надані позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що ні суд, ні відповідач не може перевірити її достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цього електронного доказу. 06.11.2024 року позивачем подані додаткові пояснення у яких просять задовольнити позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, \~ \~ \~ \~що 21.02.2024\~року між\~ТОВ «ФК\~«Інвеструм» та\~ [PERSON] в електронній формі шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, укладено договір про надання фінансового кредиту № 23712-02/2022, відповідно до умов якого, останній надано кредит у сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. За умовами п. 1.2. договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 18.03.2022 року. Дата надання кредиту 21.02.2022 р. Згідно п. 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Відповідно до графіку розрахунків до кредитного договору № 23712-02/2022 від 21.02.2024 року встановлено дату платежу 18.03.2022 року, до сплати: кредит в сумі 5000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 3500 грн., загальна вартість кредиту 8750 грн. 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 23712-02/2022. Згідно розрахунку,\~наданого\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»,\~загальна\~сума заборгованості\~за кредитним\~договором №\~23712-02/2022\~становить15900 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 5000\~ грн.; заборгованість за відсотками 10900 грн. Вищевказаний договір укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитних договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем перераховано грошові кошти. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. З огляду на викладене, враховуючи, що кредитний договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позичальником та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Факт одержання кредитних коштів, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, витребуваною інформацією - довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 13.11.2024 року про наявність відкритих банківських рахунків, випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку [PERSON] [NUMBER] за період з 21.02.2022\~\~25.02.2022,\~а тому обставини щодо передачі відповідачу грошових коштів, суд вважає доведеними належними та допустимими доказами. Першою та третьою частинами\~статті 512 Цивільного Кодексу України\~(далі\~ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором № 23712-02/2022. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У силу статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до положень статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1049ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно ст. 530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.\~\~\~ У строк, передбачений договором [PERSON] кошти, отримані в борг не повернула, безпідставно ухилившись від взятих на себе зобов`язань. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної суми боргу за кредитним договором є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості по відсоткам суд зазначає наступне. Згідно ч 1\~ст 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом. У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц. Відповідно до\~умов кредитного\~договору №\~23712-02/2022\~від 21.02.2022 року, відповідач отримала грошові кошти у розмірі 5000 грн.\~строком на 30 днів, тобто до 18.03.2022 року. Згідно додатку № 1 до договору № 23712-02/2022, сума нарахованих процентів за користування коштами 3750 грн., загальна вартість кредиту становить 8750 грн. (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Враховуючи умови договору та строк дії кредитного договору, сума грошових коштів за відсотками, яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 3750 грн. Безпідставним є твердження позивача, що надані\~позивачем паперові\~копії електронного\~документа без\~електронних цифрових\~підписів обох\~сторін у\~дату їх\~підписання не\~є належними\~та допустимими\~доказами, з огляду на наступне. У частинах другій, третій, п`ятій\~статті 100 ЦПК України\~визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Зі змісту кредитного договору, укладеного між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] встановлено, що у відповідності до вимог частини 1\~статті 638 ЦК України\~між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Тоді як без отримання позичальником повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом враховано, що договір містить податковий номер [PERSON] , її паспортні дані, відомості про місце проживання, номер мобільного телефону. \~ \~ \~ \~Факт перерахування кредитних коштів за договором підтверджується випискою з карткового рахунку [PERSON] . \~Отже,\~позивачем надано\~належні та\~допустимі докази,\~не спростовані\~відповідачем,\~щодо укладення\~кредитного договору\~№ 23712-02/2022\~від 21.02.2022 та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 5000 грн. Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 дійшов висновку, що не є порушенням норм процесуального права не дослідження оригіналу електронного доказу за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів та за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу. \~ \~ \~ \~З огляду\~на викладене,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність частково\~задовольнити позовні\~вимоги ТОВ\~«Фінансова компанія\~ «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~та стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~23712-02/2022\~від 21.02.2022 року у розмірі 8750 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.; заборгованість за процентами у розмірі 3750 грн. Відповідно до положень\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1666,35 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог \~

Outcome: partial