Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») надійшов до Любешівського районного суду Волинської області поштою 29 жовтня 2024 року. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року відкрито спрощене провадження у справі. Постановлено розглянути справу 09 грудня 2024 року з повідомленням сторін. На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися. У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить проводити розгляд справи у відсутності представника, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Відповідач, який належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 09 грудня 2024 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві вказує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Агентство») та відповідачем [PERSON] 23 листопада 2023 року укладено електронний договір позики № 76922632. Відповідач не виконував своїх зобов`язань перед первісним кредитором. Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року та договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, що укладений між ТОВ «1 Агентство» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на суму 29300 гривень. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] 27 грудня 2022 року в електронній формі уклали кредитний договір № 32064-12/2022, який боржник не виконував у частині повернення заборгованості. Відповідно до реєстру боржників та договору факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року, що укладений між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на суму 7800 гривень. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (далі ТОВ «Аванс кредит») та відповідач [PERSON] в електронній формі уклали три кредитні договори: 17 січня 2024 року № 24578-01/2024; 19 січня 2024 року № 28600-01/2024; 24 січня 2024 року № 36753-01/2024. Боржник не виконував своїх зобов`язань у частині повернення заборгованості первісному кредитору. Відповідно до реєстру боржників та договору факторингу № 24052024, що укладений між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 24 травня 2024 року, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 14 тисяч гривень. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» всього просить стягнути з [PERSON] 51100 гривень заборгованості за кредитними договорами, на які позивач набув право грошової вимоги. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та ТОВ «1 Агентство» 23 листопада 2023 року уклали електронний договір позики № 76922632, згідно з яким відповідач отримав у позику у первісного кредитора 10 тисяч гривень. Строк кредитування становив 30 днів, процентна ставка на день 2,5 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7 % в день. Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року та договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, що укладений між ТОВ «1 Агентство» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на суму 29300 гривень. ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] 27 грудня 2022 року в електронній формі уклали кредитний договір № 32064-12/2022 на 2 тисячі гривень на 25 днів з процентною ставкою 2,5 %. Відповідно до реєстру боржників та договору факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року, що укладений між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на суму 7800 гривень. ТОВ «Аванс кредит» та відповідач [PERSON] в електронній формі уклали три кредитні договори: 17 січня 2024 року № 24578-01/2024 на 1 тисячу гривень; 19 січня 2024 року № 28600-01/2024 на суму 1500 гривень; 24 січня 2024 року № 36753-01/2024 на 1 тисячу гривень. Строк кредитування по вказаних договорах становив 120 днів з процентною ставкою 2,5 % в день. Відповідно до реєстру боржників та договору факторингу № 24052024, що укладений між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 24 травня 2024 року, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 14 тисяч гривень. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин, першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. 6. Мотиви суду щодо позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи подані позивачем докази, законодавство, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог, пред`явлені до стягнення суми відповідають існуючим між сторонами правовідносинам. 7. Питання розподілу судових витрат. ТОВ «ФК «ЄАПБ» при поданні позовної заяви сплатило 3028 гривень судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягнення з відповідача. 8. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved