Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про визнання батьківства, в обґрунтування якого вказав, що 02 червня 2002 року в Лисанівській сільській раді Старосинявського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 3. В 2022 році [PERSON] було подано позовну заяву про розірвання шлюбу, оскільки з квітня 2020 року вона із колишнім чоловіком проживали окремо, подружнього життя та домашнього господарства з відповідачем не вели, шлюб носив лише формальний характер. Рішенням суду Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2022 року у справі № 686/10134/22 позов було задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Водночас, під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, [INFO] народилась дитина: [PERSON] , про що 25.10.2022 року складено витяг № 0264011/00/AU/2022/604085 Відділом актів цивільного стану Нижньосілезького Воєводства у місті Вроцлаві, що підтверджується повним витягом зі свідоцтва про народження № 0264011/00/AU/2022/604085 від 25.10.2022 року. У вказаному витязі зі свідоцтва про народження у графі «Батько» записаний відповідач [PERSON] , громадянин України, а в графі «Мати» записана [PERSON] , громадянка України. Разом з тим, позивач зазначає, що [PERSON] , не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , так як фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] були припинені з квітня 2020 року, а до розірвання шлюбу [PERSON] вступила у стосунки, з [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянки України та змінити останній прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена установленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 02 червня 2002 року в Лисанівській сільській раді Старосинявського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 3. Рішенням суду Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2022 року у справі № 686/10134/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] народилась дитина: [PERSON] , про що 25.10.2022 року складено витяг № 0264011/00/AU/2022/604085 Відділом актів цивільного стану Нижньосілезького Воєводства у місті Вроцлаві, що підтверджується повним витягом зі свідоцтва про народження № 0264011/00/AU/2022/604085 від 25.10.2022 року. У вказаному витязі зі свідоцтва про народження у графі «Батько» записаний відповідач [PERSON] , громадянин України, а в графі «Мати» записана [PERSON] , громадянка України. Між сторонами виник спір щодо визнання батьківства, предметом доказування є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Так, [PERSON] зазначає, що [PERSON] , не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , так як фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] були припинені з квітня 2020 року, а до розірвання шлюбу [PERSON] вступила у стосунки, з [PERSON] , [INFO] . Згідно звіту про дослідження №77110977/2/2 ТОВ «тестДНК» ймовірність біологічного батьківства вище 99,9999%, тому батьківство [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] практично підтверджено. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved