Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26 листопада 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2335. Позовна заява мотивована тим, що протягом останніх п`яти років стосунки між сторонами погіршилися, виникали непорозуміння та різні погляди на життя, зникла взаємна любов та повага, через постійні сварки більше чотирьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони спільних дітей не мають. За таких обставин, подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивачки, суперечить її інтересам. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 24.09.2024 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] тричі надсилались ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, які повернулися до суду не врученими з відміткою Укрпошти про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».Крім того, відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 зазначив: «Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, оскільки ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів були направлені відповідачу за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання листом рекомендованою кореспонденцією, суд в достатній мірі виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляду справи. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та з огляду на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 26 листопада 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2335, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 10). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, беручи до уваги наполягання позивачки на розірванні шлюбу та з урахуванням конституційного права особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу, оскільки шлюб між сторонами у справі носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved