Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

КП "Комунальник" звернулося до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 8\~319,43грн. у житловому будинку [ADDRESS] та понесені судові витрати Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2011 року між Комунальним підприємством «Комунальник» Радивилівської міської ради та фізичною особою [PERSON] укладено договір № 1325 про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з водопостачання та водовідведення у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором. Позивач належним чином виконував взяті на себе договором зобов`язання та надав відповідачу послуги, але в супереч умов договору та взятих на себе зобов`язань, відповідач частково оплачував отримані послуги, в наслідок чого в нього виникла заборгованість за період з 31.08.2016 року по 01.06.2024 рік у розмірі 8\~319 грн 43 коп. У судовому засіданні відповідач вказав, що позовні вимоги не визнає повністю, оскільки його вини у тому, що виникла заборгованість немає. Пояснив, що з 15.07.2016р. за його адресою був встановлений лічильник води. З цього часу, він своєчасно, кожного місяця надавав показники лічильника позивачу, однак останній їх невірно трактував, що призводило до невірних розрахунків та заниження кількості використаної води. Про це позивачу неодноразово повідомлялося в усній формі, однак жодних змін на краще не було. Відповідач надав суду виставлені позивачем рахунки, з яких вбачається неодноразово зниження порівняно з минулим періодом кількості кубів використаної води, за рахунок чого у відповідача постійно була переплата. Тобто з квитанцій вбачається, що кількість нарахованих кубів зменшувалася, а не збільшувалася, що є логічним. Відповідач посилається на те, що позивач жодного разу не приходив до них для звіряння показників лічильника, хоча повинен був це робити принаймні один раз на рік. В травні 2022р. позивач нарешті прийшов до нього з перевіркою та було встановлено показники лічильника 493.367 куб. і одразу було нараховано суму боргу фактично за весь період користування ним водою по лічильнику, оскільки зазначена кількість кубів виникла не водночас, а впродовж років користування водою, та якби позивач правильно приймав від нього показники лічильника, цього б не сталося, він би кожного місяця сплачував за спожиту воду та такий борг не виник. Зазначає, що це є логічним, оскільки неможливо за місяць використати фактично 500 куб. води. Відповідачу було припинено водопостачання з травня 2022р. Відповідач зазначає, що його вини у ситуації, що склалася немає, а тому в позові просить відмовити. В той же час, відповідачем надана суду заява про застосування строку позовної давності, у разі якщо суд визнає правомірним вимоги позивача. Представники позивача [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Суду пояснила, що відповідач користується лічильником води з 15.07.2016р., рахунки виставлялися за показаннями самого відповідача, а коли не надавалися вираховувалися, виходячи з показників за минулі періоди. Різницю в показниках в рахунках в сторону зменшення пояснили корегуванням у відповідності до наданих відповідачем показів. Жодних дій з приводу цього не вчиняли. Перевірка показів лічильників позивачем почалася здійснюватися з 2018 року та повинна була проходити один раз на рік, а повірка лічильників один раз на чотири роки. Звірити покази лічильника води відповідача не виявлялося можливим, оскільки останній не допускав контролерів. В травні 2022р. після допуску відповідача до лічильника, було встановлено показники 493.367 куб., у зв`язку з чим була нарахована заборгованість, яку просять стягнути з відповідача та відключено водопостачання до будинку. У зв`язку з тим, що відповідачем було використано зазначену кількість води, останній зобов`язаний сплатити за надання такої послуги. Ухвалою від 24.07.2024 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань з надання житлово-комунальних послуг з водопостачання. 01 листопада 2011 року між Комунальним підприємством «Комунальник» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з водопостачання та водовідведення у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. (а.с.18-19) Рішенням виконавчого комітету Радивилівської міської ради №1513 від 28.12.2023 року вулицю Л.Толстого, було перейменовано на [PERSON] (а.с. 22). Згідно відомостей показників лічильника води №2033, який використовується абонентом [PERSON] , в липні 2024 року проведено контроль показників лічильника та зафіксовано показник: початок періоду 493, 367 кінець періоду 493, 367. Зазначені показники є незмінними з травня 2022р., коли було відключено водопостачання до будинку відповідача. Актом звіряння взаємних розрахунків за період: липень 2016 року липень 2024 року встановлено, що відповідач не здійснював оплату комунальних послуг з водопостачання та станом на липень 2022 року заборгованість складає 8319,43 грн. Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Надання послуг з водопостачання здійснюється відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо. Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг закріплений також у ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1 ст.7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст.20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Згідно ст.2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до п.п. 4,5 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право: - доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг; - припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору. Між КП «Комунальник» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого позивач надає послуги з водопостачання, тобто між сторонами наявні договірні відносини. Оскільки, виконавцем (надавачем) послуг є КП «Комунальник», який надає послуги відповідачу, відповідач факт надання та якість жодним чином не оспорює, а тому останній повинен сплачувати вартість таких послуг. Відповідно до умов договору споживач зобов`язаний: в разі наявності засобів будинкового (квартирного) обліку холодної води щомісяця знімати їх показники та оплачувати надані послуги за цими показниками і встановленими тарифами (п.п.2 п.7.2 розділу 7 договору). В судовому засіданні відповідач заявив, що подавав показники лічильника щомісячно, однак позивач їх невірно трактував, що не відповідало дійсним показникам. Відповідач спочатку доводив усно позивачу свою правоту, потім перестав, а також перестав вже надавати покази. Оплату відповідач не проводив, оскільки за виставленими рахунками постійно була переплата. В той же час відповідач не надав суду письмових доказів на підтвердження своїх доводів, а саме, що він звертався до позивача з актом-претензією з приводу невірного нарахування ним показів лічильника. КП «Комунальник» щомісячно нараховував відповідачу плату за наданні послуги з водопостачання, виходячи із середньо-статистичних даних споживання, нарахованим програмою «Облік розрахунків за комунальні послуги» та на підставі цього виставлялися рахунки. Відповідно до умов договору виконавець має право: здійснювати контроль за одержанням послуг шляхом проведення огляду технічного стану санітарно-технічного обладнання споживача та перевірки показань засобів обліку і вносити відповідні зміни до договору, пов`язані з виявленням нових даних, які впливають на розмір платежів: припинити надання послуг у разі прострочення оплати понад 1 місяць або порушення п.22 даного договору (п.п.1,2 п.6.1 розділу 6 договору). Згідно відомостей показників лічильника води №2033, який використовується абонентом [PERSON] вбачається, що контроль показників був проведений 15.07.2016р. (при встановленні лічильника, початок періоду 0,672 куб., контроль 0,672 куб.), 30.04.2017р. (початок періоду 17,656 куб., контроль 29,656 куб.), 11.09.2017р. (початок періоду 37,722 куб., контроль 78,630 куб.), 23.10.2017р. (початок періоду 85,574 куб., контроль 8,793 куб. тобто зменшено показники фактично в 10 разів), 22.08.2018р. (початок періоду 111,492 куб., контроль 51,490 куб. знов показники зменшено), 09.07.2019р. (початок періоду 95,452, контроль 91,00 куб. знов зменшення показників), 31.03.2020р. (початок періоду 119,927, контроль 75,000 куб. знов зменшення показників), 31.01.2021р. (початок періоду 108,852 куб., контроль 80,000 куб. зменшення показників), 27.05.2022р. (початок періоду 87,421 куб., контроль 493,275 куб. збільшено в одночасно збільшено показники в декілька разів, водопостачання було припинено), 31.07.2022р. (початок періоду 522,468 куб., контроль 493,367 куб. нараховано безпідставно після припинення водопостачання 29 кубів), 30.04.2024р. (початок періоду 493,367 куб., контроль 493,367 куб. показники незмінні, у зв`язку із припинення використання відповідачем центрального водопостачання). Як пояснила в судовому засіданні представники позивача, відповідач не допускав їх для зняття показників лічильника, а контроль показників, зазначений у відомостях робився на підставі показників, наданих відповідачем. Коли позивач був допущений до лічильника у травні 2022р. було зафіксовано показники 493,257 куб., лічильник був переданий на повірку та припинено водопостачання до будинку відповідача. Однак надати докази того, що позивач здійснював щорічно перевірку показників споживачів, а саме відповідача, та що його не було допущено, суду не надано. Жодних актів з цього приводу не складено. Позивач, починаючи з липня 2016р. по травень 2022р. жодних належних дій з приводу встановлення дійсних показників лічильника відповідача не вчинив, всі ці роки через свою безвідповідальність працював собі в збиток, про що свідчать виставлені рахунки. З урахуванням викладеного, фактично підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з водопостачання є, оскільки відповідач з липня 2016р. по травень 2022р. водою користувався, однак позивач не проводив розрахунок на підставі дійсних показників лічильника, оскільки не здійснював належним чином перевірку показників лічильника відповідача. Жодних належних доказів виконання умов договору сторонами, суду не надано. Враховуючи вину обох сторін договору у виконанні його умов, суд вважає за можливе провести розрахунок, виходячи з середнього показника використаної води за роки користування відповідачем водою за лічильником, що на думку суду є логічним та справедливим, виходячи з матеріалів справи. Таким чином, кінцевий показник лічильника необхідно розділити на кількість місяців користування лічильником, починаючи з липня 2016р. по травень 2022р., що становить приблизно 6,94 куб. води на місяць (493,367 куб. : 71 міс.). Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вказані норми закону позовна давність спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 08 липня 2024 року., тому позовна давність повинна обчислюватися з липня 2021 року. Згідно наданого рішення Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області від 28.01.2021р. №6 «Про встановлення коригованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по КП «Комунальник», вартість 1 куб. водопостачання для населення з лютого 2021р. складає 21,50 грн. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з водопостачання з липня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 1\~642,96 грн. (11 міс. х 21.5 грн. х 6,947 куб.). Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання за період з серпня 2016 року по 1 липня 2021 року задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом строку позовної давності. А відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1\~642,96 грн., в іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам та стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 562,43 грн

Outcome: partial