Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 272497,50 грн. та судових витрат по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.09.2020 р. між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0686443682 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №3254067 від 11.09.2020р., що акцептована відповідачем 11.09.2020р. шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п.1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ч.1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн. в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Пропозиція (оферта) на отримання 3 траншу згідно заявки-анкети №3254067 від 11.09.2020р. в рамках Договору про надання позики №0686443682 від 09.09.2020 року підписано позичальником 11.09.2020 року електронним цифровим підписом. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 9000 грн. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору позики, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 16.12.2021 між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 16-12/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0686443682 від 09.09.2020 р, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 686443682 від 09.09.2020 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів з користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.04.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 272497,50 грн. з яких:9000грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 7000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 263497,50 грн. 04 червня 2024 року позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути заборгованість у розмірі 149647,5 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9000,00 грн, заборгованість за відсотками 140647,50 грн. А також судові витрати складають: 25000,00 грн - витрат на правничу допомогу та 3028,00 грн судовий зір. Ухвалою судді від 03 червня 2024 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином, віповідач, зокрема, був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті "Судової Влади України". Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] 11.09.2020 року підписав одноразовим ідентифікатором заявку-анкету на отримання кредиту №32540 та пропозицію укласти договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0686443682/3 від 09 вересня 2020 (оферта) та надання кредиту згідно заявки-анкети №3254067 від 11 вересня 2020 року відповідно до якої розмір кредиту складає 9 000 грн. Строк користування кредитом 30 днів. Строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Річна відсоткова ставка 447,125% застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутноств пролонгації. Крім того зазначено, що всі інші умови викладені в правилах, з якими позичальник ознайцомився до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору. (а.с. 5-21) Згідно із довідкою про ідентифікацію, підтверджено, що клієнт [PERSON] ідентифікований у формі одноразового ідентифікатора [NUMBER] який було направлено відповідачу 11.09.2020 року за номером телефону [NUMBER] . (а.с.22) Відповідно до квитанції про сплату № 66034106 від 11.09.2020 на карту платника [NUMBER] зараховано 9000 грн (а.с. 22 зворот). Тобто, долучені до позову докази свідчать про укладення у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію» між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] договору від 09.09.2020 № 0686443682, та перерахування 11.09.2020 за цим договором на карту, номер якої вказаний у анкеті заяві [PERSON] - 9000 грн. кредитних коштів. Разом із тим, згідно із договором факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021, ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договором від від 09.09.2020 № 0686443682, за яким боржником є [PERSON] , що доводиться також додатком 3 до договору факторингу актом приймання-передавання реєстру боржників, а також реєстром боржників Відповідно до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Колект центр» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договором від 09.09.2020 № 0686443682, за яким боржником є [PERSON] , що доводиться також додатком 3 до договору факторингу актом приймання-передавання реєстру боржників, а також реєстром боржників (а.с. 37-42). Таким чином, сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9000 грн. має бути стягнута з відповідача. Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом, то суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Отже з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за вказаним договором позики, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки. Відповідно до умов договору №0686443682/3 від 09 вересня 2020 року сума кредиту становила 9000 грн, максимальна процентна ставка за один день користування кредитом - 1,225%. Строк кредитування 30 днів. Отже, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором складає 3307,5 грн (9000 грн. Х 1,225% Х 30). Саме ця сума відсотків підлягає стягненню з відповідача. Таким чином з відповідача має бути стягнута сума заборгованості за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0686443682 від 09.09.2020р. в сумі 12307,5 грн. з яких: 9000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 3307,5 грн. заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 4087,46 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0427960142. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме за надання правничої допомоги. Позивачем до матеріалів справи долучений договір про надання правничої допомоги №02-01/2023 від 02 січня 2023 року про надання правової допомоги позивачу адвокатським обєднанням "Лігал Асістанс", заявку на надання юридичної допомоги №405 на суму 25000 грн. витяг з акту. На підтвердження того, що позивач оплатив послуги правничої допомоги, суду надані квитанції згідно яких ТОВ «Коллект Центр» оплатив юридичні послуги передбачені договором на рахунок адвокатського бюро «Лігал Ассістанс». Таким чином, оскільки суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, що становить 8,22% (12307,5х100%:149647,50=8,22%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 336 грн. грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4087,46х8,22%= 336 грн.) та витрати на правову допомогу у розмірі 2055 грн (25000 х 8,22% =2055 грн.). Загальні судові витрати позивача пропорційно до задоволених позовних вимог складають 2055+336=2391 грн. На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України,

Outcome: partial