Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Котелевського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Котелевської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дітей. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 17 березня 2012 року по 16 листопада 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що свідчить рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 16.10.2018 року, яке набрало законної сили 16.11.2018 року. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: сини - [PERSON] , [INFO] , та - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві 04.07.2012 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві 21.01.2015 року. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати спільно з позивачем [PERSON] , а з кінця 2019 року відповідачка виїхала за межі України, за попередньою інформацією до Мексики, створивши там нову сім`ю та припинивши будь - яке спілкування з дітьми в Україні. Згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 07 травня 2021 року, з [PERSON] проводиться стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.03.2021 року і до повноліття дітей. Відповідачка не спілкується з дітьми, не приймає жодної участі у їхньому житті, з кінця 2019 року жодного разу не приїздила до синів та не бачила їх, не приймає участі й у фінансовому забезпеченні синів, та в їх культурному, духовному розвитку. Взагалі ніколи не цікавилася їх життям, уподобаннями чи навчанням. З 04 серпня 2021 року на виконанні у Святошинському ВДВС у місті Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 535/240/21, виданого Котелевським районним судом Полтавської області 07.05.2021 року про стягнення аліментів на утримання дітей та згідно довідки - розрахунку від 12.06.2024 року у боржника станом на 01.06.2024 року заборгованість по аліментам складає 276571,67 грн. Позивач з дітьми проживає у господарстві його батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Діти мають належні умови проживання, забезпечені необхідними речами, навчаються у Котелевськії гімназії № 1 ім. С.А. Ковпака, мають позитивні характеристики та являються здобувачами освіти КЗ ПСО «Дитяча мистецька школа» Котелевської селищної ради де також мають успіхи. Для забезпечення належного розвитку дітей та контролю за їх станом здоров`я, вони знаходяться на обліку у сімейного лікаря [PERSON] . Відповідачка не приймає жодної участі у фінансову забезпеченні дітей, які повністю перебувають на утриманні позивача, який є фізичною особою - підприємцем , отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності у сфері комп`ютерного програмування У зв`язку з наведеним, вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, так як вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню синів, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається здобуттям ними освіти, не готує їх до самостійного життя, не цікавиться проблемами, захопленнями, бачила їх в останнє у 2019 році, та за ці всі роки не шукала зустрічі з дітьми, ніколи навіть не пробувала налагодити з ними зв`язку. Крім того відповідач зазначає , що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З 2021 року сини [PERSON] та [PERSON] навчаються у КЗ ПСО «Котелевська ДМТТТ» та проявляють особливі здібності до музики. У зв`язку з цим позивач для їх подальшого розвитку придбав електрогітару ESP LTD КН-202 KIRK HAMMETT SIGNATURE (14260) загальною вартістю 28499 грн. та складові до неї (струни, стійку, поліроль, чохол, ремінь, медіатори, кабель, тюнер) загальною вартістю 4367 грн., а всього додаткові витрати на розвиток особливих здібностей дітей у музиці склали 32866 грн. Тому позивач вважає, що відповідачка повинна сплатити частину понесених ним витрат на музичні інструменти у сумі 16433 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставин викладених у позові та просить їх задовольнити. Крім того пояснив, що для надання йому відстрочки від мобілізації потрібно, щоб мати дітей була позбавлена батьківських прав. У противному випадку, діти взагалі можуть залишитись без піклування обох батьків. Відповідач по справі [PERSON] до суду не з`явилась, відзиву на позовну заяву не подавала, причини неявки суду не повідомляла. У судове засідання викликалась шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування Котелевської селищної ради-Лоханчук М.П. у судовому засіданні пояснила, що підтримує висновок органу опіки та піклування Котелевської селищної ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 10.09.2024 відповідно до якого, при прийнятті рішення щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] орган опіки та піклування Котелевської селищної ради покладається на розсуд суду. При цьому вона пояснила, що у серпні 2024 року начальник служби у справах дітей у телефонному режимі повідомляла [PERSON] про порушення справи про позбавлення її батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Котелевської селищної ради-29.08.2024, [PERSON] була присутня в режимі відеозв`зку. [PERSON] заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, пояснила, що спілкується з дітьми по телефону, надсилає повідомлення, матеріально підтримує їх, має намір повернутися в Україну. Оскільки відповідач була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. У судовому засіданні були допитані свідки. Так свідок [PERSON] - директор комунального закладу «Котелевська школа мистецтв» пояснила, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] четвертий рік відвідують школу мистецтв. Мати дітей не цікавилась їхніми успіхами, у загальношкільних заходах участі не приймала. Діти дуже здібні, виховані. Батько дітей постійно цікавиться їх успіхами, турбується. Де перебуває мати дітей, та причини розпаду сім`ї, їй не відомо. Зі слів [PERSON] , [PERSON] перебуває за кордоном. Свідок [PERSON] - вчитель початкових класів Котелевського опорного ліцею №1 ім. С.А.Ковпака пояснила, що являється класним керівником [PERSON] . Його матір не знає, бо остання жодного разу з нею не спілкувалась, успішністю сина не цікавиться, у загальношкільних заходах участі не приймала, на класні збори не ходила. З розмови з [PERSON] їй відомо, що мама у Котельві не живе. Будь- якої негативної інформації про матір не має. Обставини, які спонукали матір виїхати за кордон свідку не відомі. Свідок [PERSON] - вчитель Котелевського опорного ліцею №1 ім. С.А.Ковпака пояснила, що являється класним керівником [PERSON] . Зі слів батька дитини [PERSON] їй відомо їй відомо, що мати дитини знаходиться за кордоном. Інші пояснення являються аналогічними. Свідок [PERSON] - медична сестра сімейної амбулаторії КНП «Котелевський центр медико-соціальної допомоги №3 пояснила, що ніколи не бачила матір дітей, яка не цікавиться їх здоров`ям. Свідок проживає поряд з сім`єю [PERSON] , бачила, що діти відвідують гуртки. Позивач з дітьми декілька років тому переїхав у Котельву з м.Києва, який повністю опікується дітьми. Причини розпаду сім`ї їй не відомі. Мама дітей знаходиться за кордоном. Негативної інформації про неї не має. Свідок [PERSON] - викладач Котелевської школи мистецтв пояснив , що 4 роки являється вчителем по класу баяна і синтезатора для дітей [PERSON] і [PERSON] . Йому відомо, що за навчання дітей платить батько, який також придбав дітям музичні інструменти. Мама дітей живе в іншій країні. Негативної інформації про неї не має. Свідок [PERSON] пояснив, що знає сім`ю [PERSON] близько 7 років. Після розлучення матір дітей не бачив. [PERSON] з дітьми переїхав у Котельву до своїх батьків. Йому відомо, що діти відвідують школу, гуртки. До розлучення [PERSON] з дружиною і дітьми приїздили у гості до батьків. Відносини між ними були нормальні. [PERSON] завжди була спокійною. Негативної інформації про неї не має. Свідок [PERSON] - мама [PERSON] пояснила, що мама дітей до неї особисто не телефонує. Останній раз [PERSON] виходила на відеозв`язок після засідання опікунської ради. Їй пояснили, що для неї нічого не зміниться, а позбавлення батьківських прав необхідне, щоб сина не призвали на службу. [PERSON] з дітьми спілкується по телефону або СМС повідомленнями. Інколи висилає дітям подарунки. Один раз приїздила на день народження молодшого сина. Старший син говорив, що ненавидить її. Причиною розлучення стало її знайомство з іншим чоловіком. [PERSON] жорстокості до дітей ніколи не проявляла. Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що 17 березня 2012 рокубув зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, про що було зроблено відповідний запис №196. Від спільного подружнього життя народилося двоє синів: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.2012 року та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2015 року (а.с.14,15). Подружнє життя з відповідачем не склалося та 16 жовтня 2018 року, шлюб було розірваний на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області (а.с.13). 06 квітня 2021 року рішенням Котелевського районного суду Полтавської області було стягнуто з відповідачки на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей-синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позову до суду- 01.03.2021 року (а.с,16-18). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на жовтень 2024 року боржник [PERSON] має заборгованість у сумі 312150 грн. (а.с.182-183). Відповідно актів обстеження домоволодіння за адресою : [ADDRESS] від 21.11.2023 та 22.05.2024 у даному господарстві зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с.28,29). Діти [PERSON] [INFO] , з третого класу, [PERSON] [INFO] з першого класу навчаються у Котелевській гімназії №1 ім.С.А. Ковпака Котелевської селищної ради від. За роки навчання зарекомендуваи себе як старані учні. Мають добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставляться відповідально і добросовісно. Тато завжди підтримує тісний контакт зі школою, мама не відвідувала синів у школі, не цікавиться їх успішністю, на батьківських зборах не була (а.с.30,31, 105,106). Діти [PERSON] [INFO] , з 2021 року по класу баяна та з 2023 р. по класу синтезатора, [PERSON] [INFO] з 2021 р. по класу синтезатора навчаються у Котелевській ДМШ де мають добрі успіхи, приймають участь у конкурсах. Піклується навчанням та вихованням дітей тато. Мама ніякої звісток про себе не подавала (а.с.32,33). Згідно висновку органу опіки та піклування Котелевської селищної ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 10.09.2024, при прийнятті рішення щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] орган опіки та піклування Котелевської селищної ради покладається на розсуд суду, оскільки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Котелевської селищної ради-29.08.2024, [PERSON] була присутня в режимі відеозв`язку. [PERSON] заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, пояснила, що спілкується з дітьми по телефону, надсилає повідомлення, матеріально підтримує їх, має намір повернутися в Україну (а.с.85-88). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. У справі відсутні докази застосування до відповідачки заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Стороною позивача не доведено, що поведінка відповідачки відносно її синів є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення їх матері по відношенню до них батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що з урахуванням відносин, що склалися між нею та дітьми, вона повинна застосовувати ініціативу у поновленні постійних материнських відносин з ними, вживати дієві заходи щодо прийняття участі у вихованні дітей, проявляти материнську турботу, у разі перешкоджання у зустрічах з синами, звертатися до органів опіки та піклування за допомогою в організації таких зустрічей, визначення їх часу та місця, оскільки у подальшому, якщо ставлення матері до синів не зміниться, зацікавлені особи не позбавлені можливості повторно звернутися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав. У постанові КЦС ВС від 20 березня 2024 року у справі № 204/2097/22зроблено висновок, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дітей підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З 2021 року діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у КЗ ПСО «Котелевська ДМТТТ» та проявляють особливі здібності до музики. Для їх подальшого розвитку позивач придбав електрогітару ESP LTD КН-202 KIRK HAMMETT SIGNATURE (14260) загальною вартістю 28499 грн. та складові до неї (струни, стійку, поліроль, чохол, ремінь, медіатори, кабель, тюнер) загальною вартістю 4367 грн. Всього додаткові витрати на розвиток особливих здібностей дітей у музиці склали 32866 грн.( а.с.42-46) З огляду на положення ст.180 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, яке регулює спірне питання, суд вважає, що відповідачка повинна сплатити 1/2 частину понесених позивачем витрат на музичні інструменти у сумі 16433 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial