Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» у серпні 2024 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 11.04.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 200\~000,00 грн, для особистих потреб, з умовою сплати відсотків за процентною ставкою 26% річних та обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 5% від загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту внаслідок чого станом на 20.12.2021 виникла заборгованість у розмірі 17743,15 грн. 20.12.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» був укладений договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором від 11.04.2019 у розмірі 17743,15 грн. У зв`язку з наведеним, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 17743,15 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 13.08.2024 було відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 29.08.2024 представниця відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що відповідач не визнає позов, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості та наявності права на пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відсутні докази, що позивач набув статусу кредитора за кредитним договором. Позивачем не надано додатку до договору факторингу. Також розрахунок заборгованості не містить складових із яких складається заборгованість по кредиту. Крім того, представниця відповідача зазначила, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, яка є малозначною, із ціною позову 17743,15 грн, обсягом виконаної роботи. Тому представниця відповідача просить відмовити у задоволенні позову. 13.09.2024 представником позивача була подана відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що до позовної заяви було долучено виписку по рахунку відповідача, яка є належним доказом факту видачі коштів та заборгованості відповідача. Також до позову додано договір факторингу з додатками, зокрема витяг з додатку 1-1, платіжне доручення щодо оплати повної ціни за договором факторингу та акт-приймання передачі реєстру боржників, що підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором до відповідача. 27.09.2024 представниця відповідача [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив, у яких послалася на аналогічні обставини, що були нею зазначені у відзиві на позов. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву у якій зазначив, що просить суд провести розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представниця відповідача також подала заяву в якій зазначила, що просить суд провести розгляд справи без її участі та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 11.04.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~631143183, шляхом підписання оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого відповідачу була випущена кредитна картка строком на 3 роки та встановлений кредитний ліміт у розмірі 200000,00\~грн з умовою сплати процентів за користування коштами у розмірі 26% річних та обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 5% від загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (а.с.\~5). Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК\~України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту оферти на\~укладання угоди\~про обслуговування\~кредитної картки\~та відкриття\~відновлювальної кредитної\~лінії вбачається, що у ній визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення вказаного договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним даного договору. Наданий позивачем до кредитного договору паспорт споживчого кредиту суд не приймає як складову частину вказаного кредитного договору, зважаючи на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Відтак,\~зміст укладеного\~сторонами договору\~та умови\~кредитування відображенів оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яку підписав [PERSON] та була акцептована АТ «АЛЬФА-БАНК» 11.04.2019. Із виписки по рахунку за кредитною карткою вбачається, що відповідач, починаючи з 11.04.2019 користувався кредитними коштами, знімав готівку в банкоматі, оплачував покупки, частково погашав заборгованість (а.с. 17-19). 20.12.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 4, відповідно до якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» право вимоги до боржників за кредитними договорами згідно додатку 1-1 у тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №\~631143183 від 11.04.2019 у сумі 17743,15\~грн (а.с. 7-16). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд відхиляє доводи сторони відповідача про відсутність доказів переходу права вимоги до позивача та вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 11.04.2019 між [PERSON] та первісним кредитором АТ «АЛЬФА-БАНК». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. \~1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частиною першою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно розрахунку складеного ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20.12.2021 (дату переходу прав вимоги) складала суму в розмірі 17743,15 грн, з яких: прострочене тіло кредиту 15623,88 грн, відсотки за користування кредитом -1802,55 грн., овердрафт 316,72 грн (а.с. 20, 67). Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він узгоджується з умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І.; акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024; копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю адвоката Литвиненко О.І.; платіжну інструкцію № 3590 від 29.07.2024 про перерахування позивачем адвокату Литвиненко О.І. коштів за надання правової допомоги в розмірі 9200,00 грн (а.с. 21-25). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 9200,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.\~95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №\~19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 адвокатом Литвиненко\~О.І. на виконання умов договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 було проведено: первинна консультація; правовий аналіз наявних документів, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини; підготовка та подання позовної заяви (а.с.\~23). Суд погоджується із позицією сторони відповідача та вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа є незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, а позовна заява складається з трьох аркушів, тому її складання не вимагає значного часу. Крім того, позовна заява була подана до суду самим позивачем засобами поштового зв`язку, а не виконавцем за договором про надання юридичних послуг, як зазначено в акті приймання-передачі виконаних робіт. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до суми 4000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи, ціною позову та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved