Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою,\~заінтересована особа:Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер 5121082800:01:001:0986, загальною площею 0,108 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] після децентралізації відноситься до територіальної громади Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області. Спадкоємцем першої черги за законом є він [PERSON] , рідний син померлого, який в установлений законом строк, а саме 17 вересня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. При зверненні до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через розбіжності у їх з померлим прізвищах та рекомендовано звернутися до суду. Заявник зазначив, що він [PERSON] , народився [INFO] . Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом РАЦС м. Одеси 29 жовтня 1971 року, актовий запис № 149, його батьками записані російською мовою мати « [PERSON] » та батько « [PERSON] ». 01 березня 1975 року його батьки, [PERSON] та [PERSON] , одружились, про що було видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] Іллічівським відділом РАЦС м. Одеси. Після реєстрації шлюбу батькам були присвоєні прізвища, російською мовою: чоловікові - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] ». [INFO] народився його брат [PERSON] , в свідоцтві про його народження, російською мовою було зазначено « [PERSON] ». Вказував,\~що у\~період з\~2000\~року та\~2003\~рік члени\~його родини\~отримували паспорти\~громадян України\~нового зразка,\~при заповненні\~яких працівниками\~райвідділів було\~здійснено довільний\~переклад імен\~та прізвищ\~з російської\~мови на\~українську мову\~без дотримання\~правил правопису,\~внаслідок якого\~члени його\~сім?ї,\~у тому\~числі і\~він,\~отримали паспорти\~з наступними\~даними,\~а саме:\~його прізвище\~українською мовою\~було зазначено\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] ;\~його батько:\~українською мовою\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] »;\~його мати\~українською мовою\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] »;\~його брат\~українською мовою\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] ». Отже, при однаковому написанні прізвища сім?ї російською мовою « [PERSON] » у оригіналах первісних документах (паспортах, свідоцтвах про встановлення батьківства, про одруження тощо), українською мовою було здійснено запис прізвища членів сім?ї у різних варіантах: у його батька « [PERSON] », у матер, брата та у нього « [PERSON] ». Зазначив, що [INFO] помер його рідний брат, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС у місті Одесі Одеського МУЮ 28 травня 2013 року. [INFO] померла його мати, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2015 року відділом ДРАЦС у місті Одесі Одеського МУЮ. [INFO] помер його батько, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 серпня 2024 року відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 17 вересня 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Делі НГ. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , але 27 вересня 2024 року приватним нотаріусом йому було відмовлено, у зв?язку з відсутністю можливості встановлення родинних зв?язків між ним та батьком, оскільки у них різні прізвища, тому рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] нотаріусу необхідно надати нотаріусу рішення суду про підтвердження факту родинних відносин. За таких обставин, виникла необхідність встановити факт родинних відносин між ним та померлим. Встановлення факту родинних відносин між ним та батьком, необхідно йому для прийняття спадщини після смерті батька, оскільки після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер 5121082800:01:001:0986, загальною площею 0,108 га, що находиться за адресою: [ADDRESS] після децентралізації відноситься до територіальної громади Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області). Спір про\~право між\~ним та Усатівською сільською радою Одеського району Одеської області, відсутній, оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його рідним батьком. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2024 року справа була прийнята до провадження та призначено судове засідання (а.с. 37). Заявник [PERSON] та його представник, діюча за ордером від 21 жовтня 2024 року в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання були повідомлені відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надали клопотання про підтримання заяви про встановлення факту та просили суд розглянути справу за їх відсутністю (а.с. 45). Заінтересована особа представник Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с. 42). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом РАЦС м. Одеси 29 жовтня 1971 року, актовий запис № 149, рідними батьками заявника [PERSON] , [INFO] , були записані російською мовою мати « [PERSON] » та батько « [PERSON] » (а.с.9). 01 березня 1975року батьки заявника [PERSON] та [PERSON] , одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Іллічівським відділом РАЦС м. Одеси (а.с.10). Після реєстрації шлюбу батькам заявника були присвоєні прізвища, російською мовою: чоловікові - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] ». Встановлено, що [INFO] народився брат заявника, [PERSON] , в свідоцтві про народження якого, було зазначено російською мовою « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). З матеріалів\~справи вбачається,\~що у\~період з\~2000року\~та 2003\~рік члени\~родини заявника\~отримували паспорти\~громадянин України\~нового зразка,\~при заповненні\~яких працівниками\~райвідділів було\~здійснено довільний\~переклад імен\~та прізвищ\~з російської\~мови на\~українську мову\~без дотримання\~правил правопису,\~внаслідок якого\~члени сім?ї\~заявника,\~у тому\~числі і\~він,\~отримали паспорти\~з наступними\~даними,\~а саме:\~прізвище заявника\~було зазначено,\~українською мовою\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] ;\~прізвище батька\~заявника,\~зазначено українською\~мовою « [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] »;\~прізвище мати\~заявника українською\~мовою зазначено\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] »;\~прізвище брата\~заявника зазначено\~українською мовою\~« [PERSON] »,\~російською мовою\~« [PERSON] ». Отже, при однаковому написанні прізвища сім?ї російською мовою « [PERSON] » в оригіналах первісних документах (паспортах, свідоцтвах про встановлення батьківства, про одруження тощо), українською мовою було здійснено запис прізвища членів сім?ї у різних варіантах: у батька заявника « [PERSON] », у матір, брата та у заявника « [PERSON] ». Встановлено, що [INFO] помер рідний брат заявника, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС у місті Одесі Одеського МУЮ 28 травня 2013 року (а.с. 16). [INFO] померла мати заявника, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2015 року відділом ДРАЦС у місті Одесі Одеського МУЮ (а.с. 17). [INFO] помер батько заявника, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 серпня 2024 року відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер 5121082800:01:001:0986, загальною площею 0,108 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] після децентралізації відноситься до територіальної громади Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 27). Спадкоємцем першої черги за законом є заявник [PERSON] , рідний син померлого, який в установлений законом строк, а саме 17 вересня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Встановлено, що 17 вересня 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Делі Н. Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , але 27 вересня 2024 року приватним нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю можливості встановлення родинних зв?язків між ним та батьком, оскільки у них різні прізвища, тому було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] нотаріусу необхідно надати рішення суду про підтвердження факту родинних відносин (а.с. 20). Отже, зазначені розбіжності у прізвищах [PERSON] та [PERSON] виникли через написання їх прізвищ у свідоцтві про народження, про шлюб, паспортах російською мовою « [PERSON] », та в подальшому перекладі на українську мову батько як « [PERSON] », а заявника як « [PERSON] ». Встановлення факту родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] необхідно останньому для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , так як документи, які підтверджують вказаний факт містять розбіжності в прізвище останніх. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження останнього, свідоцтвом про шлюб батьків та паспортами. Таким чином,\~вищенаведені письмові\~докази достовірно\~підтверджують той\~факт,\~щозаявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Одеси, Україна, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Одесі. Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що заявник позбавлений можливості довести певний юридичний факт у досудовому порядку. За правилом п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З огляду на це, заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 605,60 грн., який був сплачений заявником при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved