Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

позивач Криворізький державний педагогічний університет звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши, що між сторонами було укладено договір № О2-3476 про надання освітніх послуг від 01 лютого 2020 року. Загальна вартість навчання складала 27328,00 грн., оплата відповідачем повинна була вноситися відповідно до п.9 договору. Додатковою угодою від 01 лютого 2021 року №д-О2-3476 вартість освітньої послуги була змінена на офіційно визначений індекс інфляції та відповідно загальна вартість освітньої послуги становить 28145,00 грн. Однак, 05 січня 2023 року наказом по університету №07-с [PERSON] було відраховано за невиконання індивідуального навчального плану. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по оплаті за навчання, утворилася заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5840,06 грн. Вказану суму, а також 3% річних у розмірі 393,15 грн. та пеню у розмірі 567,66 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. Згідно із вимогами статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з такого. В статті 3 ЦК України закріплені загальні засади цивільного законодавства, однією з яких є свобода договору. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Як встановлено судом, 01 лютого 2020 року між Криворізьким державним педагогічним університетом в особі ректора Шрамка Я.В. та [PERSON] , як замовником та одержувачем послуг, було укладено договір № О2-3476 про надання освітніх послуг (а.с.5 копія договору). Відповідно до розділу 1 договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання за заочною формою навчання, за спеціальністю: 014.13 Середня освіта (Музичне мистецтво), з присвоєнням ступеня вищої освіти "бакалавр". Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 626 та статті 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Строк надання освітніх послуг з 01 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року. Загальна вартість навчання складала 27328,00 грн., оплата відповідачем повинна була проводиться щосеместрово безготівково. Додатковою угодою №д-О2-3476 від 01 лютого 2021 року до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця, вартість освітньої послуги була змінена з 1 лютого 2021 року на офіційно визначений індекс інфляції та відповідно до п. 1 зазначеної додаткової угоди, загальна вартість освітньої послуги становить 28145,00 грн., зокрема за 2020 рік (лютий-грудень) - 9837,00 грн.; за 2021 рік (січень) - 1093,00 грн.; за 2024 рік (лютий-грудень) - 10329,00 грн.; за 2022 рік (січень-червень) - 6886,00 грн. (а.с. 6). Статтею 901\~ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 903 ЦК України, якщо договором\~передбачено надання\~послуг за\~плату,\~замовник зобов`язаний\~оплатити надану\~йому послугу\~в розмірі,\~у строки\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором.\~У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наказу по університету № 07-С від 05.01.2023 року [PERSON] було відраховано зі складу студентів за невиконання індивідуального навчального плану (а.с.7 копія витягу з наказу). Заборгованість по оплаті за навчання складає 4220,73 грн. Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № 64 від 07.03.2024 року, яка відповідачем проігнорована (а.с.9 копія претензії). Розділом ХІ договору № О2-3476 про надання освітніх послуг від 01 лютого 2020 року сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Крім того, відповідно до умов договору за несвоєчасне внесення плати за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем, розмір заборгованості за Договором про надання освітніх послуг за період з лютого 2020 року по грудень 2021 року становить 4 220,73 грн. (а.с. 8). Також позивач просить стягнути інфляційну складову, 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 393,15 грн. та пеню за період з 01.04.2024 по 01.09.2024 у розмірі 567,66 грн. Однак, Указом Президента\~України від\~24.02.2022\~№64/2022«Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Пунктами 18, 19 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України передбачено,\~що у\~період дії\~в Україні\~воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк\~після його\~припинення або\~скасування у\~разі прострочення\~позичальником виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, інфляційні втрати, 3% річних за ч. 2 ст.625\~ЦК України та пеня з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягають стягненню на період дії військового стану. Отже,\~заявлений розмір\~пені стягненню\~не підлягає,\~а період,\~за який\~має бути\~стягнута інфляційна\~складова та\~3%\~річних за час прострочення боргу, з огляду на викладене вище визначений судом по 23.02.2022. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та, виходячи з наданих позивачем розрахунків, про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 4220,73 грн., інфляційних втрат у сумі 145,24 грн. та 3% річних у сумі 44,94 грн. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подала, враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє часткове підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Криворізького державного\~педагогічного університету\~до [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4 365,97 грн. та 3 % річних у сумі 44,94 грн., загальна сума дорівнює 4 410,91 грн. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3028,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), однак оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з урахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1 963,90 грн. (4\~410,91 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3\~028,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / (6\~800,87 грн. сума боргу, заявлена до стягнення). На підставі викладеного,

Outcome: partial