Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Волкова К.Ю. звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить суд: визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у 2 (два) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Свої позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 26.07.1963 [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1938 року народження, уклали шлюб. Після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] в шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб. Після укладання шлюбу, дружині - [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] . З 2010 року [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина вказана вище квартира. За життя [PERSON] заповіт не склав. На день смерті [PERSON] - 12.08.2013, [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з померлим за адресою спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось. Оскільки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем на момент смерті, проживала та була зареєстрована разом з померлим, [PERSON] спадкувала в першу чергу. Із заявою про відмову від спадщини [PERSON] не зверталась. [PERSON] , яка постійно проживала на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , вважається таким спадкоємцем, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, вона про відмову від спадщини не заявила. Тобто, [PERSON] фактично спадщину прийняла, але своїх спадкових прав не оформила. [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не склала. На день смерті [PERSON] 24.10.2023 р., позивач зареєстрована за адресою спадщини не була. 05.09.2024 р. із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори/ відокремлений підрозділ. 05.09.2024 р. державний нотаріус відкрила спадкову справу номер 72932933, номер у нотаріуса 467П/2024, зареєстровану 05.09.2024 по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1127. Водночас, 05.09.2024 державний нотаріус виніс постанову №1287/02-31/П про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , суперечить законодавству України, оскільки спадщина після неї не прийнята спадкоємцем у встановлений законом спосіб. Позивач є єдиною дитиною [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Пунктом 263 розпорядження Харківського міського голови від 26.04.2024 №120 «Про перейменування об`єктів топонімії міста Харкова» вулиця «Танкопія» перейменована на вулицю «Каденюка». З листопада 2024 року позивач, мешкаючи в місті Харкові, маючи намір прийняти спадщину, неодноразово намагалась звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але через повномаштабне вторгнення РФ на територію України та через загрозу своєму життю, змогла це зробити лише з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується її заявою та постановою державного нотаріуса від 05.09.2024 р. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , строк для прийняття спадщини сплинув 25.04.2024 р. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Введення на території держави воєнного стану у зв`язку з військовою агресією РФ проти Україні та постійне перебування позивача в місті Харків об`єктивно вплинуло на можливість позивача звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Наявність зазначених обставин свідчить про те, що у позивача були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій, щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 р. відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2024 р. закрито підготовче провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.07.1963 р. [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1938 року народження, уклали шлюб, про що 26.07.1963 року в книзі записів актів громадянського стану про одруження Палацу одруження м. Харкова зроблено відповідний запис за №4360. Після реєстрації одруження, [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 26.07.1963 року. [INFO] народилась [PERSON] (позивач по справі), про що 26.04.1965 в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] зроблено відповідний запис за №631, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.04.1965 року. [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що 16.08.1991 в книзі записів актів громадянського стану про одруження відділу РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова зроблено запис №564. Після укладання шлюбу, дружині - [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, виданим 16.08.1991. [INFO] [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції 13.08.2013 складено відповідний актовий запис №10717, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.08.2013. [PERSON] на праві приватної власності з 2010 року належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,6 км.м, житловою площею 25,8 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, зареєстрованим 15.06.2010 в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19.05.2010 серії САС 774654 та витягом номер 26397967 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 14.06.2010 серії ССХ №392042. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,6 км.м, житловою площею 25,8 кв.м. За життя [PERSON] заповіт не склав. Мати позивача, [PERSON] , проживала та була зареєстрована разом з померлим [PERSON] за адресою спадщини ( [ADDRESS] ), що підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] та копією паспорта громадянина України [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , про що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 25.10.2023 складено відповідний актовий запис №11531, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.10.2023. За життя [PERSON] заповіт не склала. На день смерті [PERSON] 24.10.2023 р. позивач [PERSON] зареєстрованою за адресою спадщини не була, що підтверджується паспортом громадянина України [PERSON] 05.09.2024 р. із заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотарільної контори/відокремлений підрозділ. 05.09.2024 р. державний нотаріус відкрила спадкову справу номер 72932933, номер у нотаріуса 467П/2024, зареєстровану 05.09.2024 по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1127, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за номером 78234220, виданим 05.09.2024. 05.09.2024 державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотарільної контори виніс постанову №1287/02-31/П про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , суперечить законодавству України, оскільки спадщина після неї не прийнята спадкоємцем у встановлений законом спосіб. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 17.10.2024 р. Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою була надана копія спадкової справи №467П/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Так, в матеріалах вказаної спадкової справи містяться зокрема: заява [PERSON] від 05.09.2024 про прийняття спадщини, копія свідоцтва про смерть [PERSON] від 25.10.2023 року, інформаційні довідки та Витяги зі Спадкового реєстру, копія паспорту та РНОКПП [PERSON] , копія свідоцтва про народження [PERSON] , копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , копія свідоцтва про смерть [PERSON] , інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м.Харкова, копія поквартирної картки, копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2024. Відповідно до вимог\~статті 1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. На підставі вимог\~статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1\~ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. ст.\~1220\~ ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно\~ст. 1270 ЦК України для\~прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Положеннями ст. 1272\~ЦК України визначено\~наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. В п. 24\~постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у справі 554/5866/18 (провадження № 61-5198св19). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)). Згідно ст.ст. 1296-1298 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Загальновідомим є факт, що\~Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду позовної заяви та неодноразово продовжувався. Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Харківська територіальна громада входить до Переліку територій можливих бойових дій. З дня запровадження воєнного стану місто Харків піддавалось і на теперішній час піддається постійним ракетним, артилерійським та авіаційним обстрілам, деякий час нотаріальні контори на території міста Харкова не працювали або працювали в обмеженому режимі. Через безпосередню близкість до території Харківської області, де ведуться активні бойови дії та територій області, тимчасово окупованих Російською Федерацією, в місті Харкові постійно оголошуються сигнали «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека». З метою забезпечення безпеки та збереження життя громадян, нотаріальні контори, як і інші організації та установи міста, під час оголошення сигналів «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» зупиняють свою роботу, їх працівники переміщуються до безпечних приміщень (укриття, сховище, підвал тощо). Як зазначає у позовній заяві представник позивача [PERSON] , з листопада 2023 року [PERSON] , мешкаючи в місті Харкові, маючи намір прийняти спадщину, неодноразово намагалась звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але через повномаштабне вторгнення на територію України та через загрозу свому життю, змогла це зробити лише з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується її заявою та постановою державного нотаріуса від 05.09.2024 р. З огляду на викладене, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини в даному випадку суд визнає: впровадження воєнного стану на території Україні, небезпека збройної агресії, особливості роботи нотаріусів під час воєнного стану та на території зони бойових дій, поблизу лінії фронту (м. Харків). Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Суд враховує, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. З урахуванням введеного в Україні воєнного стану, у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надав належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Доказів на спростування вказано стороною відповідача подано не було. Суд роз`яснює позивачу, що на підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved