Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 102690142 від 18.02.2021 року в розмірі 24\~646,40 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6 000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 18.02.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою інформаційної телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено електронний договір № 102690142 про споживчий кредит, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачка в особистому кабінеті на офіційному сайті ТзОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту, а кредитодавець направив їй електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, який остання ввела, чим підтвердила прийняття умов договору про споживчий кредит № 102690142, тобто 18.02.2021 року було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит в сумі 8 000,00 грн. на строк 30 днів з процентною ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування та стандартною (базовою) процентною ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] . Однак, відповідачка кредитні кошти не повернула у повному обсязі та не виконала інші взяті на себе грошові зобов`язання, тому в неї виникла заборгованість в розмірі 24\~646,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5\~793,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 18\~853,40 грн. 29 липня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 05Т, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Діджи Фінанс» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 102690142 від 18.02.2021 року. В подальшому, 24 січня 2022 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до якого ТзОВ «Діджи Фінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» належне йому право вимагати повернення коштів за вказаним вище кредитним договором. Вищеказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 354595894257 від 20.10.2023 року (а.с. 29) директор [PERSON] не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи без участі представника позивача, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення їй судової повістки рекомендованими листом з повідомленням про вручення, яку вона отримала 28.11.2024 року, про що свідчить роздруківка інформації про відстеження руху поштового відправлення з сайту АТ «Укрпошта» (а.с. 61). За таких обставин суд 04.12.2024 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.02.2021 року відповідачка в особистому кабінеті на офіційному сайті ТзОВ «Мілоан» подала анкету-заяву на кредит № 102690142 (а.с. 28), а кредитодавець направив відповідачці електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, який остання ввела, чим підтвердила прийняття умов договору кредиту, тобто було укладено електронний договір про споживчий кредит № 102690142 (а.с. 46-50). Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту № 102690142 від 18.02.2021 року (зворотній а.с. 50-51), ТзОВ «Мілоан» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом перерахування цих коштів на картковий рахунок строком на 30 днів, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 1.5.2, 1.6 даного договору, проценти за користування кредитом становлять 2\~400,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. З платіжного доручення № 25511999 від 18.02.2021 року (а.с. 10) вбачається, що ТзОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] *44 кошти в сумі 8\~000,00 грн. згідно договору № 102690142. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 18.02.2021 року відповідачка підписала електронний договір про споживчий кредит шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримала від ТзОВ «Мілоан» кредитні кошти в сумі 8 000,00 грн. на свій картковий рахунок. ТзОВ «Мілоан» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021 року та витягу з додатку до даного договору (а.с. 30,38-42) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по договору про споживчий кредит № 102690142 ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Діджи Фінанс». Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 32-33), на час відступлення прав вимоги 29.07.2021 року у відповідачки наявна заборгованість за договором № 102690142 в розмірі 24\~646,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5\~793,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18\~853,40\~грн. При цьому, [PERSON] здійснила 5 платежів, а саме: 21.03.2021 року, 09.04.2021 року, 15.04.2021 року, 30.04.2021 року та 12.05.2021 року, з метою погашення заборгованості по тілу кредиту на загальну суму 2\~207,00 грн., а також на погашення процентів по кредиту на загальну суму 4\~365,00 грн. Згідно договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року та витягу з додатку до даного договору (а.с. 31,52-54), право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 102690142 ТзОВ «Діджи Фінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг». За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 24\~646,40 грн. заборгованості за договором про споживчий кредит № 102690142 від 18.02.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті № 125 від 30.10.2024 року (а.с. 17). Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір\~№ 43657029\~про надання\~правової допомоги\~від 07.08.2024\~року, укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду № 102690142 від 30.09.2024 року до договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року, акт № 102690142 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024 року та платіжну інструкцію в національній валюті № 634 від 30.10.2024 року на суму 6\~000,00 грн. (а.с. 16,27,35-37,56). Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved