Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ: 35625014) через свого представника звернулося до Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.01.2023 року [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» уклали кредитний договір №3379019. Відповідач умови укладеного кредитного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором №3379019 у сумі 122684 грн, з яких: 20000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 102684 грн - загальна сума боргу по відсотках. 19.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19102023, відповідно до умов якого право грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №3379019, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також 23.01.2023 року [PERSON] уклав договір позики №78577885 з ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідач умови укладеного договору також належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором позики №78577885 у сумі 15647,92 грн, з яких: 3950 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11697,92 грн - загальна сума боргу по відсотках. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21. 26.07.2023\~року між\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~було укладено\~Додаткову угоду\~№9\~до Договору\~факторингу №14/06/21\~від 14.06.2021\~року,відповідно\~до умов\~якої право\~грошової вимоги\~за договором\~позики №78577885,\~укладеним між\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ та\~ [PERSON] \~перейшло до\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ».\~07.02.2023\~року [PERSON] \~уклав кредитний\~договір №01670-02/2023\~з ТОВ\~«Аванс Кредит».\~Умови укладеного\~кредитного договору\~відповідач належним\~чином не\~виконав,\~у зв`язку\~з чим\~утворилася заборгованість\~за кредитним\~договором №01670-02/2023\~у сумі\~3288,50\~грн,\~з яких:\~1000\~грн \~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~2288,50\~грн -\~загальна сума\~боргу по\~відсотках.\~01.06.2023\~року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» було укладено договір факторингу №1062023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №01670-02/2023, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Інвеструм Груп». 27.12.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №01670-02/2023, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також 07.02.2023 року [PERSON] уклав договір позики №5143366 з ТОВ «Маніфою». Відповідач умови укладеного договору позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором позики №5143366 у сумі 1580 грн, з яких: 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1080 грн - загальна сума боргу по відсотках. 13.07.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13-07/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №5143366, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2024 року вказану цивільну справу було передано для розгляду до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 року, головуючим суддею по даній справі обрано [PERSON] . Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем його проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 09.01.2023 року [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» уклали кредитний договір №3379019, який підписаний електронним підписом. Згідно п. 1.2. кредитного договору №3379019, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає: 20000,00 грн. Положеннями п. 1.3. кредитного договору передбачено, що строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до п.п. 1.4., 1.4.1. та 1.4.2. тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка становить 1,99% в день. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №3379019 у сумі 122684 грн, з яких: 20000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 102684 грн - загальна сума боргу по відсотках. 19.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19102023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №3379019, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 23.01.2023 року [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір позики №78577885, який підписаний електронним підписом. Згідно п. 2.1. договору позики №78577885, сума позики становить 3950,00 грн. Положеннями п. 2.2. договору позики передбачено, що строк позики становить 30 днів. Відповідно до п. 2.3. процентна ставка є фіксованою та становить 2.5% на день. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість за договором позики №78577885 у сумі 15647,92 грн, з яких: 3950 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11697,92 грн - загальна сума боргу по відсотках. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21. 26.07.2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Додаткову угоду №9 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, відповідно до умов якої право грошової вимоги за договором позики №78577885, укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Судом встановлено,\~що07.02.2023 року [PERSON] та ТОВ «Аванс Кредит» уклали кредитний договір №01670-02/2023, який підписаний електронним підписом. Згідно п. 1.1. кредитного договору №01670-02/2023, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Положеннями п. 1.2. кредит надається строком на 25 днів, тобто до 03.03.2023. Відповідно до п. 1.3. за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 36.5% річних від суми кредиту в розрахунку 0.10% на добу. Також в п. 2.3. зазначено, що у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах стандартною процентною ставкою 1.99% на добу. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №01670-02/2023 у сумі 3288,50 грн, з яких: 1000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2288,50 грн - загальна сума боргу по відсотках.. 01.06.2023\~року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» було укладено договір факторингу №1062023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №01670-02/2023, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Інвеструм Груп». 27.12.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №01670-02/2023, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 07.02.2023 року [PERSON] та ТОВ «Маніфою» уклали договір позики №5143366, який підписаний електронним підписом. Згідно п. 2.1. договору позики №5143366, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Положеннями п.п. 2.3.3. та 2.3.4. договору позики передбачено, що сума позики складає 500 грн. 00 коп., строк позики: загальний строк до «28» квітня 2023 року (80 днів). Відповідно до п. 2.4.1., 2.4.2. та 2.4.3. Акційна процентна ставка, фіксована: 1.10500% на день, Базова процентна ставка, фіксована: 2.20000% на день, Основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість за договором позики №5143366 у сумі 1580 грн, з яких: 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1080 грн - загальна сума боргу по відсотках. 13.07.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13-07/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №5143366, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано кредитний договір №3379019, Додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3379019 від 09.01.2023 року, паспорт споживчого кредиту № б/н, договір позики №78577885, Додаток № 1 до Договору позики №78577885 від 21.01.2023 року, кредитний договір №01670-02/2023, Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №01670-02/2023, паспорт споживчого кредиту № б/н, договір позики №5143366, паспорт позики № б/н, які містять, зокрема, узгоджені відсоткові ставки за надані кошти та підписані відповідачем електронним підписом. Таким чином сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладених договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені\~фактичні обставини\~у справі,\~оцінивши докази,\~суд доходить\~висновку,\~що позивач\~набув право\~вимоги до [PERSON] , який належним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved