Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник приватного акціонерного товариства "Страхова компанію "Євроніс Україна" звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 87 751,06 грн., та відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 3028, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає що,[PERSON] , керуючи транспортним засобом «Форд», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » у м. Києві на бульварі Т.Шевченка, 6 допустила зіткнення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР202762396. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового витрат звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та надо-потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійсни виплату страхового відшкодування у розмірі 87 751,06 грн. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу керував транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння, то у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд за його відсутності за наявними матеріалами. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Форд», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » у м. Києві на бульварі Т.Шевченка, 6 допустила зіткнення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР202762396. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На підставі страхового акту ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійсни виплату страхового відшкодування у розмірі 87 751,06 грн. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу керував транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння, то у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 5\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно до вимог ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищенаведене та подані суду докази, встановлено, що неправомірними діями відповідача, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки, а саме: транспортного засобу було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають відшкодуванню за його рахунок. Відповідачем завдана шкода не відшкодована, а матеріали справи не містять доказів протилежного. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст. 1166 ЦК України\~передбачено, що\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1\~ст. 1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Нормами\~статті 1192 Цивільного кодексу України\~встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з вимогами п.п. в) п.38.1.\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи вищезазначені обставини та положення статей\~1166,\~1187,\~1191,\~1192 ЦК України,\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у позивача в зв`язку з настанням ДТП виникло право подати регресний позов за відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП автомобілем, який був під його керуванням. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Частиною 1ст.\~142\~ЦПК України передбачено, зокрема, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved