Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 грудня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 26 грудня 2015 року уклав\~шлюб з\~відповідачем. Мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалося що призвело до втрати почуттів та припинення шлюбних відносин з жовтня 2023 року. Вони мають різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, хоча живуть у одному помешканні спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання позову, відсутність перешкод для розірвання шлюбу судом, визначених ч.2 ст.110 СК України, розгляд справи без її участі. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 26 грудня 2015 року, шлюб зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про що зроблено відповідний актовий запис № 938, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 26 грудня 2015 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 24 лютого 2016 року, виданим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Позивач зазначає, що збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини припинені. Відповідач позов визнала підтвердила відсутність перешкод визначених ч.2 ст.110 СК України для розірвання шлюбу. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов\~про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально,\~оскільки сторони припинили шлюбні відносини, поновлення шлюбних відносин кожна зі сторін вважає неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн, інша частина судового збору в розмірі 605,60 грн компенсується позивачу за рахунок державного бюджету. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved