Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Шльонських Олену Миколаївну звернулась до Харківського районного суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234 виданого 28 грудня 2002 року Харківською райдержадміністрацією, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 99 на підставі розпорядження № 500 від 23 грудня 2002 року заявнику належить земельна ділянка № [NUMBER] , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0284 га., розташована в Харківському районі на території Люботинської міської громади (колишньої - Манченківської селищної ради ), кадастровий код 6325157600:03:002:0155. В обґрунтування заяви посилалась на те, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234 виданого 28 грудня 2002 року Харківською райдержадміністрацією, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 99 на підставі розпорядження № 500 від 23.12.2002р. заявнику належить земельна ділянка № [NUMBER] , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0284 га., розташована в Харківському районі на території Манченківської селищної ради (на теперішній час - Люботинської міської громади), кадастровий код 6325157600:03:002:0155 (надалі за текстом - акт). Однак, в даному акті було допущено помилку, а саме вказано прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку із зазначеним заявник не має змоги розпорядитись даною земельною ділянкою. Ухвалою від 12 липня 2024 року Харківський районний суд Харківської області заяву [PERSON] залишив без руху, встановив заявнику спосіб усунення недоліків заяви шляхом подання до суду належних доказів щодо сплати судового збору в сумі 605,60 грн. 16 липня 2024 року представником заявника подана заява про усунення недоліків. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та у відсутність її адвоката, також у заяві зазначила, що заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Люботинської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, суду надана заява за підписом міського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника ради, за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Харківська районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 28 грудня 2002 року на ім`я [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації № 500 від 23 грудня 2002 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,0284 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Манченківської селищної ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 99., що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234. На запит адвоката заявника, Харківська районна військова адміністрація Харківської області, листом за вихідним номером 01-41/1082 від 27 лютого 2024 року повідомила, що розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.12.2002р. № 500 "Про передачу в приватну власність земельних ділянок членам КСП "Люботинська ПТФ" приймалось на підставі листа голови ТОВ АФ "Травневе" Карасика В.В. про затвердження технічної документації, та надала копію вище зазначеного розпорядження № 500 та архівний витяг зі списку власників земельних паїв КСП "Люботинська ПТФ". ТОВ АФ "ТРАВНЕВА" припинено, архівні відомості щодо списків власників земельних паїв, в яких допущено помилку не зберіглись. Відповідно до висновку № 056/248-m від 16 лютого 2024 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, вбачається, що з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, неоднозначну мотивацію похідної основи антропоніма, вплив варіантної парадигми особового імені, що є мотиваційною основою прізвища, внаслідок міжмовної інтерференції тощо. Зокрема, в українських документальних записах прізвищ поширені випадки сплутування літер е /є в основах. В інших документах прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвище [PERSON] (паспорт, копія паспорта, - записи [PERSON] ) та [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму (див. Український правопис, 2019, § 141, 144; [PERSON] , [PERSON] . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 311-321). Отже, судом встановлено, що прізвище заявника, яке зазначене у вищевказаному документі, а саме у державному акті на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234, виданого 28 грудня 2002 року не збігається з прізвищем останньої, зазначеному в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Пісочинським ВМ Харківського РВУМВС України в Харківській області, зокрема у державному акті на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234, прізвище заявника зазначено « [PERSON] », а в паспорті « [PERSON] ». Як вбачається з документів, виданих на ім`я заявника, а саме паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Пісочинським ВМ Харківського РВУМВС України в Харківській області, картки фізичної особи - платника податків, виданої 04 липня 2001 року про присвоєння ідентифікаційного номеру з державного реєстру фізичних осіб, експертного висновку № 056/248-m від 16 лютого 2024 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 серпня 2017 року та довідки ТОВ "ЛЮБОТИН АГРО", прізвище заявника є « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, судом встановлено, що у вищевказаному державному акті на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234 виданого 28 грудня 2002 року, було видано саме [PERSON] , а помилкове зазначення у цьому документі прізвища заявника, як « [PERSON] » є очевидним. Досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХР № 038234, виданого 28 грудня 2002 року, заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для реалізації свого права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Враховуючи викладене, наявність вищевказаних розбіжностей у правовстановлюючому документі заявника в порушення вимог ст. ст. 316, 319ЦК\~України перешкоджає останньому у повному обсязі здійснювати право власності на належне йому майно. Згідно роз`яснень, викладених в п.п.1,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту, про який просить у своїй заяві [PERSON] , не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Беручи до уваги викладене, а також враховуючи, що спір про право у даній справі відсутній, заява про встановлення факту що має юридичне значення підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved