Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому просить: стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбних відносин у сторін народився син. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляється та жодної домовленості з цього питання між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст. ст. 180, 198-201 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити. Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що станом на момент подання позову син разом із бабусею перебував у Німеччині. Крім того, був період коли син проживав із ним та перебував на його утриманні. Також влітку 2024 року син проживав деякий час у Полтаві у матері позивача, де відвідував дошкільний навчальний заклад. Відповідач постійно та належно забезпечує дитину у достатньому розмірі, купує необхідні речі. Просить у позові відмовити. Позивач подала відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач 08.10.2024 дійсно перерахував їй кошти у розмірі 2600,00 грн, однак це було зроблено лише після подання позову до суду. Купівлю речей дитині відповідачем вона не визнає. Щодо перебування сина влітку 2024 року у м. Полтава, зазначає, що син дійсно проводив там літні канікули у бабусі з дідусем. Позивач приїздила до Полтави кожен тиждень, проводила час з дитиною, купували іграшки, речі, взуття та інші необхідні товари для комфортного життя та розвитку сина, надавала кошти своїм батькам на утримання сина. Коли син з її мамою перебував у Німеччині, також вона надавала кошти для купівлі речей дитині. Натомість відповідач добровільної участі в утримання дитини не приймає, тому просить стягнути аліменти у судовому порядку. 19 вересня 2024 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні сторона позивача позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні сторона відповідача просила у позові відмовити, у зв`язку із обставинами викладеними у відзиві. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Сторони перебували у шлюбних відносинах, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідач стверджує, що шлюб припинено на підставі судового рішення від 03.10.2024, справа № 758/10873/24, однак доказів цього суду не надає. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22 квітня 2020 року, яке видане Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), про що складено актовий запис №924. У судовому засіданні сторони повідомили, що з урахуванням характеру праці та графіку режиму чергування відповідача, дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Також сторони домовилися між собою, що батько забирає дитину до себе кожних два тижні на чотири дні. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд також враховує законодавчі положення, щодо розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років та від 6 до 18 років, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2563,00 грн, від 6 років до 18 років становить у розмірі 3196,00 грн. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 31 серпня 2024 року шляхом скерування позовної заяви засобами поштового зв`язку «Укрпошта», а відтак аліменти необхідно стягувати з 31.08.2024. Щодо перебування дитини у літній період 2024 року у Полтаві, що не заперечувалося сторонами, та у період з 13.10.2024 по 06.11.2024 у Німеччині разом із бабусею, зазначене не свідчить про зміну постійного місця проживання дитини, що є визначальною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини. З урахуванням того, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи матеріальне становище відповідача та відсутність обставин для звільнення його від обов`язку утримування дитини до досягнення ним повноліття, враховуючи вік дитини, участь кожного із батьків в утриманні дитини, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, а саме у розмірі 1/8 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 31.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття, відтак позов задовольнити частково. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial