Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] померла її мама - [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. До складу спадщини, окрім іншого, входить дві земельні ділянки (кадастрові номери 0724580801:01:001:0059 та 0724580801:01:00160060), розташовані в селі Вічині Луцького району Волинської області. З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 04 липня 2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відтак, вирішити вказане питання у позасудовому порядку не виявляється можливим. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, в письмовій заяві просила проводити розгляд справи провести без її участі, позов визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24 квітня 2003 року (а.с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на дві земельні ділянки (кадастрові номери 0724580801:01:001:0059 та 0724580801:01:00160060), розташовані в селі Вічині Луцького району Волинської області. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 23 березня 2023 року за позивачем було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.17-18). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець не склав заповіт, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно відомостей спадкової справи № 168/2016, заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцями після смерті останньої є її діти: [PERSON] (а.с.11,12), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що стверджується відповідними нотаріально посвідченими заявами. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 29 серпня 2022 року (а.с.14). Позивач у передбачений статтею 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, відтак, є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, спадкоємцем не було пред`явлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого їй постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П. № 190/02-31 від 04.07.2024 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З 1 січня 2013 року, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. З матеріалів справи вбачається, що розглядувані земельні ділянки (для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для особистого підсобного господарства площею 0,31 га) були передані у власність [PERSON] на підставі рішення Вічиніської сільської Ради народних депутатів № 12/4 від 27.12.1997 року (а.с.16). За своє життя спадкодавець не встигла зареєструвати права власності у встановленому порядку (а.с.19,20). Про те, що земельні ділянки належала [PERSON] свідчить вищеназване рішення сільської ради та виготовлена на підставі цього рішення технічна документація на земельну ділянку (а.с.21,22). Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Беручи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняла відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved