Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Адвокат Футерко В.Л., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачів, у якій просив: -визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1103 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у масиві «Горшіній лан» села Крихівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2610192001:25:004:1618, у порядку спадкування з законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -зняти арешт із нерухомого майна [PERSON] , накладений 23.11.2010 за реєстраційним номером 10520997 реєстратором Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду ( суддя Томин О.О) від 11.11.2010 у справі №2-10333/2010 ( №0907/2-3641/2011, додаткові дані : зб-92/2010. В обґрунтування позову зазначено, що згідно п.1.1., підпункту 1.1.2 договору іпотеки від 14.04.2008, укладеного між АКІБ « УКРСИББАНК» ( іпотекодержатель), [PERSON] (іпотекодавець -1) та [PERSON] (іпотекодавець-2), останнім передано в іпотеку нерухоме майно- земельну ділянку площею 0,1020 га ( цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :2610192001:25:002:0254, далі земельна площею 0,1020 га), яка належала йому на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №031716 від 14.03.1998. Згідно такого договору приватним нотаріусом Кучак Н.В. 14.04.2008 було накладено заборону відчуження до припинення такого договору. У проваджені Івано-Франківського міського суду перебувала цивільна справа №0907/2-3641/2011 ( №2-10333/2010, №344/4144/13-ц) за позовом ПАТ «Дельта Банк» ( як процесуального правонаступника ПАТ «УкрСиббанк») до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду у такій справі від 11.11.2020 було забезпечено позов, накладено арешт на майно, яке на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в межах суми позову 875 295,84 грн. Ухвалою суду від 14.08.2012 частково скасовано заходи забезпечення позову, а саме в частині накладення арешту на майно, що належить на праві власності [PERSON] в межах суми позову 875 292,84 грн. Заочним рішенням від 04.12.2012, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 11332823000 від 14.04.2008 року в розмірі 875295 гривень 84 копійки. В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 11332823000 від 14.04.2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] , в розмірі 875295,84 гривень, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 84843,74 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку становило 1 671640,01 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 21 635,04 доларів США, (171267,30 грн.); пеня - 4028,26 доларів США (31888,53 грн.), штрафні санкції - 63,16 доларів США (500,00 грн.), що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 14.04.2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] , [PERSON] , нотаріально посвідченого за № 971, а саме: земельну ділянку, площею 0,1361 кадастровий № 2610192001:25:005:0080, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,1020, кадастровий № 2610192001:25:002:0254, яка знаходиться за адресою: село Крихівці, Крихівецька сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , шляхом реалізації предмета іпотеки способом проведення прилюдних торгів з встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому, [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту належали дві земельні ділянки, а саме : земельна ділянка площею 0,1020 га, яка була предметом іпотеки; та земельна ділянка площею 0,1103 га, цільове призначення : ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є його дружина [PERSON] . Приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Клід О.Я. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1103 га, про що винесено постанову. У такій зазначено, що відсутній документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку 0,1103 га, а також арешт на все майно спадкодавця, накладений за ухвалою від 11.11.2010. Разом з тим, земельна ділянка площею 0,1020 га, яка була предметом іпотеки за іпотечним договором, реалізована способом проведення прилюдних торгів, що підтверджується долученими документами. 09.10.2023 позивач звернулася із клопотанням про залучення її як правонаступника [PERSON] до участі в справі та скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою від 11.11.2010 в частині накладення арешту на все майно [PERSON] . Однак, ухвалою суду, яка залишена без змін постановою апеляційного суду від 11.04.2024, відмовлено в заяві [PERSON] . Права іпотекодержателя за іпотечним договором були передані ПАТ «Дельта Банк» ТОВ « Карточка плюс», а останнім - [PERSON] , що підтверджується договором від 29.01.2021. При розгляді судами першої та апеляційної інстанції [PERSON] надавав усні пояснення, у яких заперечував щодо задоволення клопотання. Земельна ділянка площею 0,!103 зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий номер 2610192001:25:004:1618, що підтверджується відповідним витягом. При цьому, [PERSON] , як іпотекодавець (майновий поручитель) відповідає за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах предмета іпотеки ( тобто в межах земельної ділянки площею 0,1020 га щодо якої було накладено заборону на її відчуження та на яку звернуто стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів). Отже, зобов`язання [PERSON] , як майнового поручителя за договором іпотеки, є повністю виконаними з моменту реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів. Позивачці, як спадкоємцю першої черги за законом належить право власності на земельну ділянку, площею 0,1103 га з часу відкриття спадщини, тобто з 16.12.2019. Приватним нотаріусом Коід О.Я. заведено спадкову справу, після смерті [PERSON] , встановлено коло спадкоємців : дружину [PERSON] , [PERSON] - сина, [PERSON] дочку. З мотивувальної частини постанови вбачається, що син та донька відмовились від прийняття спадщини на користь матері. Враховуючи, що позивач в інтересах якого було забезпечено позов не ініціював питання про заміну правонаступника, позов пред`явлено до обох зазначених суб`єктів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.05.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. 03.06.2024 - позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 26.09.2024- закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача -адвокат Футерко В.Л. у вступному слові позовні вимоги підтримав, позов просив задоволити, зокрема з мотивів, що викладені письмово. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк»- Шутов О.О. вказав, що ПАТ «Дельта Банк» є неналежним відповідачем, жодним чином права позивачки не порушив, зокрема щодо визнання права власності на спірне майно - земельну ділянку площею 0,1103 га. Щодо вимоги про скасування арешту чи заходів забезпечення позову, то АТ «Дельта Банк» відступив свої права вимоги, відтак не є уповноваженою особою, щоб реалізовувати право в силу ч. 1 ст. 158 ЦПК України. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] -адвокат Дяків Д.І. позову не визнав з тих підстав, що відповідачем [PERSON] жодним чином не порушено право позивача. Предметом іпотеки була відмінна земельна ділянка від тої на яку як спадкоємець претендує позивач. Треті особи не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили. Заслухавши вступне слово представників сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. 14.04.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» ( іпотеко держатель) та [PERSON] ( іпотекодавець 1), [PERSON] ( іпотекодавець 2) було укладено договір іпотеки для забезпечення кредитного договору - договору про надання споживчого кредиту №11332823000 від 14.04.2008, що укладений із [PERSON] ( а.с.13-16 т.1). Згідно п.1.1. визначено предмет іпотеки - земельну ділянку, що належить іпотекодавцю 1, а саме, що по [ADDRESS] , кадастровий номер - 2610192001:25:005:0080 ( п.1.1.1), та земельну ділянку, що належить іпотекодавцю №2 , тобто [PERSON] , площею 0,1020, кадастровий № 2610192001:25:002:0254, яка знаходиться за адресою: село Крихівці, Крихівецька сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] . У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа № 0907/2-3641/2011 за позовом ПАТ «Дельта Банк» (як процесуального правонаступника ПАТ «УкрСиббанк») до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2010 заяву представника публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно, яке належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в межах суми позову 875 295,84 грн. ( а.с.21-22 т.1). Ухвалою суду від 14.08.2012 частково скасовано заходи забезпечення позову, що застосовані ухвалою суду від 11.11.2010 в частині накладення арешту на майно, що належить на праві власності [PERSON] в межах суми позову 875 292,84 грн. ( а.с. 23-24 т.1). Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.12.2012 позов у вказаній справі - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 11332823000 від 14.04.2008 в розмірі 875 295 гривень 84 копійки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11332823000 від 14.04.2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] , в розмірі 875 295,84 гривень, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 84 843,74 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку становило 1 671 640,01 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 21 635,04 доларів США, (171 267,30 грн.); пеня - 4 028,26 доларів США (31 888,53 грн.), штрафні санкції - 63,16 доларів США (500,00 грн.), що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 14.04.2008, укладеним між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] , [PERSON] , нотаріально посвідченого за № 971, а саме: земельну ділянку, площею 0,1361 кадастровий № 2610192001:25:005:0080, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,1020, кадастровий № 2610192001:25:002:0254, яка знаходиться за адресою: село Крихівці, Крихівецька сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , шляхом реалізації предмета іпотеки способом проведення прилюдних торгів з встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено ( а.с. 25-27 т.1). Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.10.2013 заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 04.12.2012 залишено без змін. Згідно із виконавчим написом від 09.03.2021, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за №2830, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме : земельну ділянку, загальною площею 0,1020, кадастровий № 2610192001:25:002:0254, що по [ADDRESS] цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить [PERSON] та було передане ним як майновим поручителем в іпотеки АК ІБ «УКРСИББАНК» за договором іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №11332823000 від 14.04.2008. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки пропонує задоволити вимоги стягувача - [PERSON] ( а.с. 33 т.1). Разом з тим, із такого виконавчого напису вбачається, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги за договором кредиту №11332823000 від 14.04.2008, та забезпечувальними договорами. 09.12.2019 на підставі договору №2098/К вимоги перейшли до АТ «Альфа Банк», зокрема передачі прав за договором іпотеки б/н від 14.04.2008; 29.01.2021 вимоги за іпотекою перейшли ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс»; 29.01.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав вимоги №29/01/21-A, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» відступило на користь [PERSON] права та обов`язки за вищевказаними договорами ( а.с. 33-34 т.1). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. 17.03.2021 року на виконання виконавчого напису №2830 від 09.03.2021 відкрито виконавче провадження ( а.с. 35 т1). Згідно акту про проведення електронних торгів від 12.05.2021 (реєстраційний номер виконавчого провадження [NUMBER]), відбулась реалізація арештованого майна боржника, а саме земельної ділянки площею 0,1020 га, кадастровий номер 2610192001:25:002:0254 (2610192001:25:002:0885) за адресою Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, село Крихівці. Майно придбане [PERSON] , ціна продажу - 909 803,60 грн. (а.с. 38-39). На підставі зазначеного акту [PERSON] 25.06.2021 видано свідоцтво за № [NUMBER] про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2610192001:25:002:0885 ( а.с. 40). Із змісту відповіді відділу у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 18.06.2021 № 0-9-0.31-117/106-21 встановлено, що згідно даних Державного реєстру земель, земельна ділянка кадастровий номер 2610192001:25:002:0254, за адресою Івано-Франківська область, Івано-Франківська міська рада, село Крихівці, загальною площею 0,1020 га, цільове призначення - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), дійсно належить [PERSON] на підставі виданого державного акту на право приватної власності земельною ділянкою серії ІІ-ІФ №031716 від 17.03.1998. Станом на день надання відповіді вказаній земельній ділянці присвоєно інший кадастровий номер - 2610192001:25:002:0885, оскільки виявлено дублювання кадастрових номерів ( а.с. 32 т.1). Разом з тим, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НА-4600439772024 від 13.05.2024, земельна ділянка кадастровий номер 2610192001:25:004:1618, площею 0,1103, що в масиві «Горішній лан», с. Крихівці Івано-Франківський район Івано-Франківська область з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Крихівецької сільської ради від 17.12.1993, державний акт від 17.03.1998 ІІ-ІФ 031716, дата реєстрації земельної ділянки 13.05.2004 ( а.с. 88-93). У провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала справа № 344/7994/21 за позовом заявника [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: [PERSON] , про визнання недійсними зазначених електронних торгів арештованого майна. Однак, ухвалою суду від 31 травня 2022 року, яка набрала законної сили 15 червня 2022 року, провадження у вказаній справі закрито. При цьому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за № 372140176 від 30.03.2024, щодо земельної ділянки : 2610192001:25:002:0254, площею 0,1020 га, що по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд наявні вже вище встановлені дані про іпотеку - номер запису 34544190, від 14.04.2008 та почергове відступлення прав вимог. Відомості про суб`єктів : боржник - [PERSON] , майновий поручитель : [PERSON] , іпотекодержатель : [PERSON] ( а.с.41-51 т.1). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2019, виданого виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області ( а.с. 28 т.1 ). Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 29.10.1971 Крихівецькою с/Радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] , про що зроблено відповідний запис №19. Прізвище після реєстрації одруження: чоловіка [PERSON] дружини [PERSON] ( а.с.29 т.1). Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Клід О.Я. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2023 №266/02-31, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1103 га, що розташована на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Зазначена постанова мотивована ненаданням спадкоємцем (її представником) документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,1103 га, а також арештом на все майно спадкодавця, накладеним за ухвалою суду від 11 листопада 2010 року (а.с. 31 т.1). Разом з тим, 09.06.2020 нотаріусом заведена спадкова справа №83/2020 після смерті [PERSON] , на підставі заяв про відмову від прийняття спадщини сина [PERSON] та доньки, [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався і на день смерті він проживав разом з дружиною [PERSON] . Кредитор спадкодавця з вимогою про задоволення кредиторських вимог не звертались ( а.с. 174-177). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.12.2023 у справі №0907/2-3641/2011 у заяві адвоката Футерка Василя Любомировича, який діяв в інтересах [PERSON] про залучення до участі в справі, скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості ( а.с. 57-65 т.1) - відмовлено. Вказана ухвала залишена в законній силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду ( а.с. 74-84 т.1) У межах розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову судом першої інстанції зазначено, що позивач ПАТ «Дельта Банк» за рішенням суду у справі № вибув як сторона у справі 0907/2-3641/2011, відповідач [PERSON] вибув у зв`язку із смертю. Питання правонаступника залучення до участі в справі правонаступника сторони позивача, що подане АТ « Сенс Банк» ТОВ « ФК «Карточка плюс» без належних на те доказів. Разом з тим, рішенням суду № 344/5769/21, встановлено, що зобов`язання за договором іпотеки перейшло до [PERSON] , що також вбачаться із реєстру обтяжень. [PERSON] не заявляв клопотання про вступ до участі в справу. При цьому, суду не надано беззаперечних доказів, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, окрім постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії. Також судом апеляційної інстанції зазначено про те, що враховуючи ту обставину, що постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Клід О.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2023 №266/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1103 га, що розташована на території Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, після смерті чоловіка [PERSON] , із двох підстав: ненаданням спадкоємцем (її представником) документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,1103 га, і арештом на все майно спадкодавця, накладеним за ухвалою суду від 11 листопада 2010 року. Таким чином, між [PERSON] та іншими особами (усіма спадкоємцями після смерті [PERSON] , безперечно, у разі їх наявності, а також [PERSON] (вигодонабувачем після відступлення прав вимоги за кредитним договором і забезпечувальними договорами) виник спір про право на спадщину. Заявник, реалізовуючи своє право у позовному провадженні з предметом спору про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на спадкове майно, звернувшись з позовом до усіх осіб, які заперечують таке право, може захистити своє право ефективним способом, який буде відповідати змісту і характеру порушеного права, а також меті, яку вона намагається досягти. При цьому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , визначено актуальну інформацію щодо типу об`єкту - однієї земельної ділянки, кадастровий номер : 2610192001:25:005:0080, загальною площею 0,1361 га. Наявна заборона відчуження - арешт нерухомого майна , р.н.о. 10520997, зареєстровано 23.11.2010 реєстратором : Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - ухвала 2-10333/2010 (0907/2-3641/11). 11.10.2010 Івано-Франківський міський суд, суддя Томин О.О., об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, нерухоме майно в межах суми позову - 875 295,84 грн., [PERSON] , додаткові дані зб-92/2010. Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки - 24544180 від 14.04.2008, договір купівлі-продажу вимоги між ПАТ « УкрСиббанк» та ПАТ « Дельта Банк», серія та номер 2949, виданий 08.12.2011, виданий приватним нотаріусом Київського МНО Шевченко Д.Г., майновий поручитель [PERSON] , іпотекодержатель [PERSON] ; додаткові відомості - погашення заборгованості згідно Договору про надання споживчого кредиту №11332823000 від 14.04.2008 ( встановлено ухвалою суду від 20.12.2023 у справі №0907/2-3641/2011). Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. (Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року по справі № 554/5912/19-д провадження № 61-12594св21). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно із ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 5 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: -державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; -обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб`єктів. Державний реєстратор у відповідності до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. На сьогоднішній день, порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону України «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Так, інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22). Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних Справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відтак, враховуючи, що арешт на все майно спадкодавця [PERSON] було накладено в межах справи №0907/2-3641/2011, а не лише на предмет іпотеки - земельну ділянку - 2610192001:25:002:0254, де позивачем було ПАТ «Дельта Банк», та у межах такої справи позивач не подавав заяв про скасування заходів забезпечення позову, не був замінений правонаступником, тобто саме в інтересах ПАТ «Дельта Банк» було накладено арешт на все майно [PERSON] , тому суд вважає, що ПАТ «Дельта Банк» є належним відповідачем за вимогою про зняття арешту із нерухомого майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що накладений 23.11.2010, за реєстраційним номером 10520997 реєстратором Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду ( суддя Томин О.О.) від 11.11.2010 у справі №2-10333/2010 ( №0907/2-3641/11), додаткові дані зб-92/2010. Разом з тим, що стосується порушення прав позивача як спадкоємця відповідачем [PERSON] , то вважає, що такі знаходяться у взаємозв`язку від ПАТ «Дельта Банк», адже є похідними, оскільки згідно із договором передачі прав вимог за іпотечним договором б/н від 14.04.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №971 за №971 ( предмет договору - всі права за іпотечним договором б/н від 14.04.2008, що укладений між АК ІБ «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] ), арешт на майно [PERSON] було накладено у межах справи про реалізацію предмета іпотеки ( а.с. 85-87). На підставі наведеного, так як підстави для арешту майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що накладений 23.11.2010, за реєстраційним номером 10520997 реєстратором Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду ( суддя Томин О.О.) від 11.11.2010 у справі №2-10333/2010 ( №0907/2-3641/11), додаткові дані зб-92/2010, відпали, відсутнє відкрите виконавче провадження у межах такої справи, претензії стягувача, а також те, що предмет іпотеки - земельна ділянка майнового поручителя [PERSON] у межах справи була реалізована на виконання договору іпотеки; при цьому позивач не може здійснити свої спадкові права ( наявна заборона на все майно спадкодавця) вимога зняти арешт із нерухомого майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що накладений 23.11.2010, за реєстраційним номером 10520997 реєстратором Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду ( суддя Томин О.О.) від 11.11.2010 у справі №2-10333/2010 ( №0907/2-3641/11), додаткові дані зб-92/2010, який встановлений 14 років тому, підлягає до задоволення, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. При цьому, аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено наявності правових підстав для збереження арешту вищевказаного нерухомого майна, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право на спадкування. Що стосується вимоги позивача щодо визнання за нею як спадкоємцем за законом права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1103 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у масиві «Горшіній лан» села Крихівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2610192001:25:004:1618, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , слід зазначити наступне. Як вище судом встановлено нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з двох підстав : існування арешту на майно та ненаданням спадкоємцем (її представником) документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,1103 га. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно ( земельну ділянку) не втрачені, протилежного суду не доведено, а тому позивачем не вичерпано усіх можливостей вирішення питання щодо оформлення спадщини у встановленому законом порядку Варто також зазначити, що суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити у нотаріальному порядку. Такий спосіб захисту є винятковим і у такому випадку позивач має довести, а суд встановити причини відсутності правовстановлюючих документів чи державної реєстрації права власності та неможливість вчинення відповідних нотаріальних дій. В даній конкретній справі не встановлено таких виняткових обставин, які перешкоджають після скасування арешту, що накладений на майно спадкодавця реалізувати свої права пов`язані з оформленням спадщини у встановленому законом порядку. Крім цього, слід звернути увагу, що належними відповідачами у справах про спадкування, про визнання права власності у порядку спадкування є також спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Схожа позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 280/4/18. Однак, відповідний орган місцевого самоврядування до участі в справі залучений не був. Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити.

Outcome: dismissed