Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Сорока М.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування суми франшизи у розмірі 1600 грн. Позов обґрунтовано тим, що 10.04.2024 на 1 км автодороги Т-1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Kia Soul» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «Suzuki Vitara» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. В результаті ДТП автомобіль «Suzuki Vitara» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.05.2024 по справі №945/871/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Kia Soul» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у АТ «СК «ІНГО» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/219224178 (поліс). Позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування. 27.05.2024 АТ «СК «ІНГО» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 105100,14 грн. Згідно листа від 21.05.2024 МТСБУ розмір франшизи за полісом №ЕР/219224178 становить 1600 грн., яка не було відшкодована страховою та яку позивач просить стягнути з відповідача як винної особи у ДТП. Ухвалою від 27.08.2024 відкрите провадження у справі. 12.09.2024 представник позивача адвокат Сорока М.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив по їх задоволення. 27.11.2024 відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.04.2024 на 1 км автодороги Т-1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Kia Soul» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «Suzuki Vitara» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. В результаті ДТП автомобіль «Suzuki Vitara» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.05.2024, по справі №945/871/24 [PERSON] яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Kia Soul» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у АТ «СК «ІНГО», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/219224178 (поліс). Позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування. 27.05.2024, відповідно до Розпорядження №6928711, АТ «СК «ІНГО» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 105100,14 грн., згідно платіжного доручення №12429 від 03.06.2024. Згідно листа від 21.05.2024 МТСБУ розмір франшизи за полісом №ЕР/219224178 становить 1600 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 6 Закону №1961-IV, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону №1961-IV, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому, в Законі №1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню франшиза у розмірі 1600 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджується, що захист інтересів [PERSON] під час розгляду цієї справи здійснював адвокат Сорока М.М., на підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги№44/24 від 08.05.2024, ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. З договору про надання правової допомоги щодо розміру наданої професійної правничої допомоги , Додаитукової угоди №1 до Договору від 08.04.2024, Розпрахунку №1 від 08.05.2024, Акту виконаних робіт №16 від 13.08.2024, що вартість послуг адвоката сторони визначили у 3000 грн. Згідно квитанції до платіжного інструкції №46313691 від 13.08.2024, [PERSON] сплачено за юридичні послуги 3000 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем та його представником адвокатом були дотриманні положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, зокрема заявлення до закінчення судових дебатів у справі про необхідність вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат та подання відповідних доказів. Ураховуючи надані позивачем докази, прийняте судом на її користь рішення, суд вважає, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу. З\~огляду на\~викладене,\~враховуючи характер\~виконаної адвокатом\~роботи,\~заявлені позивачем\~вимоги,\~їх складність\~та об`єм\~досліджених судом\~доказів,\~а також\~принципи співмірності\~та розумності\~судових витрат,\~критерій реальності\~адвокатських витрат,\~а також\~критерій розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи,\~ \~суд вважає\~наявними підстави\~для стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 3000\~грн.\~на відшкодування\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу.

Outcome: approved