Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

16.09.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить скасувати заборону (архівний запис) щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом припинення обтяження та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 281.4 кв. м. Однак, коли він вирішив подарувати даний будинок його доньці [PERSON] , виявилося, що на належний йому будинок накладена заборона (архівний запис). Зокрема згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна існує обтяження, яке виникло 23.07.19570, архівна дата 29.05.2001, дата реєстрації 22.11.2001. Причин, з яких було накладено заборону на майно йому невідомо, проте її наявність перешкоджає позивачу реалізувати свої права на розпорядження його майно, у зв`язку з тим, змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання. 11.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник- [PERSON] не з`явилися, однак представник позивача подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа будинку становить 281.4 кв.м. житлова площа 127.1 кв.м: будинок складається з підвалу, 5-ти коридорів, кухні, ванної, туалету, 4-х службових приміщень, підсобного приміщення, сушки, 7-ми житлових кімнат та належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія 7АА №443346 (а.с.13). Як видно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №394461109 від 11.09.2024 року, на вищевказаний будинок накладена заборона (архівний запис). Реєстрація обтяження внесена на підставі повідомлення б/н, 23.07.1957, не вказано, спиртзавод 19.07.57р. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстрацію обтяження проведено реєстратором: Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою. З відповіді завідувача Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Л.О. від 11.09.2024 № 850/01-16, видно, що архівна заборона виникла 23.07.1957 року №424286-2092 внут. № 59012С3Е26F2382 B4729 і занесена в реєстр заборон 22.11.2006 за № 4097580, яка була перенесена автоматично зі старого реєстру «Феміда» в новий Єдиний реєстр заборон і арештів. В Кам`янка-Бузькій державній нотаріальній конторі відсутні архівні документи, що стосуються накладення заборони відчуження за 2006 рік (та 1957 рік) (а.с.16) Позивач вказує, що йому невідомо про причини накладення такого арешту на майно і що наявність такого арешту призводить до порушення його права власності, так як не може розпорядитися ним. Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому майном. Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належного позивачу [PERSON] майно, а саме житловий будинок містить обтяження, яке виникло на підставі повідомлення від 23.07.1957 року, архівна дата - 29.05.2001, дата реєстрації - 22.11.2007 і існує до сьогоднішнього дня. Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача були майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного [PERSON] майна на підставі повідомлення б/н від 23.07.1957, є надмірним втручанням у право власності позивача. Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання, відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи кредитора, існування обтяження на майно узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що за власником майна не рахується будь-яких невиконаних зобов`язань, підстав накладення арешту немає, а в Державному реєстрі наявна заборона на фактично належне йому нерухоме майно, що обмежує право власності позивача, унеможливлює розпорядження своєю власністю, а тому, суд дійшов до переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивача.

Outcome: approved