Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про захист честі, гідності та ділової репутації. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2024 року позов [PERSON] до [PERSON] , про захист честі, гідності та ділової репутації - задоволено частково. У листопаді 2024 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення суду, в якому він просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 4844,80 грн., 32000,00 грн. - оплата за проведення семантико-текстуальної експертизи на замовлення позивача, 4500,00 грн. - оплата за виготовлення експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет. Відповідач подав до суду клопотання про зменшення судових витрат позивача. В судовому засідання, яке відбулось 28.11.2024 року, представник позивача заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених у ній. В судовому засідання, яке відбулось 28.11.2024 року, представник відповідача заперечив проти задоволення заяви посилаючись на обставини викладені у клопотанні про зменшення судових витрат позивача. Оскільки позов було задоволено частково, однак, судом не вирішено питання про судові витрати, суд дійшов про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Згідно квитанції про сплату позивачем судового збору, позивачем здійснено судові витрати у розмірі 4844,80 гривен. Суд враховує, що позивачем заявлено три позовні вимоги №1, 2, 3, які взаємопов`язані між собою, а тому суд їх враховую, як одну позовну вимогу, то позивач повинен був сплатити за їх подання 1211,20 грн., та у зв`язку із тим, що дані взаємопов`язані позовні вимоги є немайновими вимогами, а тому їх неможливо порахувати у точному відсотковому розмірі, та враховуючи те, що дані вимоги задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. Крім того, у задоволенні позовної вимоги №4 про стягнення моральної шкоди було відмовлено, а тому витрати зі сплати судового збору в цій частині залишаються за позивачем. Також, позивач поніс судові витрати у розмірі 4 500,00 грн. по оплаті за виготовлення експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3500772936.1 від 29.02.2024 р. та актом наданих послуг № 1-36/2024 від 15.03.2024 р. З огляду на те, що в позовні вимоги задоволені частково, а саме на 25% від заявлених, то суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню витрати за виготовлення експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет у розмірі 1125,00 грн. Крім того, суд дійшов висновку про відмову у стягненні судових витрат позивача у розмірі 32000,00 грн. по оплаті за проведення семантико-текстуальної експертизи на замовлення позивача, з огляду на те, що під час розгляду справи суд відхилив та не прийняв до уваги, як належний і допустимий доказ - семантико-текстуальну експертизу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким частково задовольнити вимоги про стягнення судових витрат позивача.

Outcome: partial