Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою у якій просила встановити факт, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтувала тим, що вона є племінницею [PERSON] , [INFO] , колишньої дружини [PERSON] , [INFO] . У липні 2023 Володимир Андрійович звернувся до заявника з проханням переїхати жити до нього в [ADDRESS] , у зв`язку з різким погіршенням його стану здоров`я та враховуючи, що його син та колишня дружина проживають в російській федерації. З липня 2023 заявник, оскільки вважала рідною людиною та не працювала, почала постійно проживати з останнім за вищевказаною адресою. До неї приїжджав її чоловік та допомагав їй здійснювати догляд за [PERSON] : готувати їжу, прати речі, прибирати в будинку. Коли стан здоров`я [PERSON] погіршувався заявниця та її чоловік купували йому ліки, оплачували медичне обстеження, амбулаторне та стаціонарне лікування в медичних закладах охорони здоров`я та здійснювали догляд за ним у вказаних закладах, на підтвердження вказаних фактів збереглися деякі документи, оскільки [PERSON] не планувала звертатися до суду, тому більшість з них було знищено. У заяві зазначено про періоди коли [PERSON] перебував на лікуванні та які медичні послуги надавалися. Та незважаючи на проведене лікування та догляд, [INFO] останній помер. На момент смерті заявник проживала з [PERSON] за вищевказаною адресою, організувала його поховання та здійснила оплату послуг щодо поховання та необхідних речей. [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси у всіх без винятку державних, громадських, господарських підприємствах, установах, організаціях, в органах державної влади та місцевого самоврядування, в органах нотаріату, банківських установах з усіх питань, що стосувалися забезпечення його законних прав та інтересів, що підтверджується копією довіреності. Згідно копії заповіту від 29.01.2024 [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] 25.09.2024 заявник звернулася до приватного нотаріуса Малолітка П.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті померлого, але отримала від приватного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.09.2024, посилаючись на пропущений строк для прийняття спадщини, а також на відсутність доказів проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, встановлення факту постійного проживання заявника з [PERSON] породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тому, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 14.10.2024 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 25.10.2024 року відкрито окреме провадження у даній цивільній справі, призначено судове засідання. Постановлено даною ухвалою витребувати у приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малолітка П.І. копію належним чином засвідченої спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Заявник та її представник, адвоката Болгар О.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. Заінтересована особа, Онуфріївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, не направили до суду свого представника, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяви чи клопотання від останніх до суду не надходили. Заінтересована особа, приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Малолітко П.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У листі щодо надання копії спадкової справи, отриманого судом 05.11.2024 просив справу розглядати без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав суду наступні показання, а саме, що заявницю у справі знає більше року, із [PERSON] перебував у гарних відносинах, сусіди, у тому числі сусіди по городу. На початку літа 2023 запитував у [PERSON] чи буде він саджати городину, на що останній відповів, що трішки буде, оскільки дуже слабий. Після такої розмови, невдовзі (кінець травня, початок червня місяця 2023) до [PERSON] на постійне місце проживання переїхала жити заявниця у справі та доглядала його, допомагала у всьому. Свідок допомагав їм напиляти дрова на зиму. Свідок був на похованні [PERSON] , заявниця про все клопоталася. Заявниця сама обробляла город. [PERSON] , якщо і виходив з двору, то лише у супроводі заявниці у справі [PERSON] . Наразі остання так і проживає за адресою [ADDRESS] . Суд, заслухавши учасників справи, свідка та дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2024 /а.с. 11/. За життя, 29.01.2024 р., [PERSON] уповноважив довіреністю [PERSON] представляти його інтереси в усіх без винятку державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах і організаціях України, незалежно від їх підпорядкування, форм власності, що зазначено та перелічено в даній довіреності та підтверджується її копією зареєстрованою в реєстрі за № № 55, 56 /а.с. 15/. 29.01.2024 р., [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] , що підтверджується копією заповіту складеного 29.01.2024 р., посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малолітком П.І. та зареєстрованого в реєстрі за № № 53, 54 /а.с. 14/. Заявником також надано до заяви копії документів, що підтверджують наявність майна у померлого [INFO] [PERSON] /а.с. 17 20/. Також, [PERSON] надано на підтвердження зазначених у заяві обставин, копії документів про стан здоров`я та перебування на лікуванні [PERSON] , грошових витрат на ліки та медичні послуги, а також витрати пов`язані з похованням останнього /а.с. 21 27/. З довідки виданої виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 24.10.2024 № 1488 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією зазначеної довідки /а.с. 39/. Приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малолітком П.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2024 р /а.с. 16/. З копії спадкової справи /а.с. 52-60/, яка надійшла на виконання вищевказаної ухвали суду, зокрема вбачається, що заявниця 25.09.2024 звернулася до приватного нотаріуса Малолітка П.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (за заповітом), проте від останнього отримала відмову, що підтверджується вищезазначеною постановою постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2024. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які суд розглядає. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України). Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.ч.\~1\~та 2\~ст.\~1220\~ЦК України,\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). У ч. 1 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 4.11 п. 4 Гл. 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] разом із заявником [PERSON] за адресою [ADDRESS] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання є необхідність реалізації права заявника на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації своїх права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved