Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У вересні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №14794-05/2024\~ в загальному розмірі 44 550,00 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~ 12.05.2024\~ року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №14794-05/2024, згідно якого остання отримала\~ кредит у розмірі 16500,00 гривень, строком на 120 днів, денна процентна ставка становить 1,50%. Однак, відповідач [PERSON] всупереч Закону та умовам договору своїх зобов`язань перед позивачем не виконала, внаслідок чого за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 44 550,00 грн. Ухвалою судді від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.33). Ухвалою судді від 28.11.2024 року було задоволено клопотання представника позивача ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" Шишка Ю.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.41,42). В судовому засіданні представник позивача\~ зменшила позовні вимоги, в частині стягненя штрафних санкцій в сумі 8250 грн., просила стягнути заборгованість\~ за договором в загальному розмірі 36 300 грн.00 коп., що\~ складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16500,00 грн., відсоткам у розмірі\~ 4950,00 грн., простроченим відсоткам - 14850,00 грн.\~ В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнала.\~ Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню\~ з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ 12.05.2024\~ року\~ між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] \~ було укладено Договір про надання фінансового кредиту №14794-05/2024,\~ відповідно до п. 1.1 якого відповідач отримав кредит в розмірі 16500,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (а.с.6-9). Відповідно до п. 1.2. Договору про надання фінансового кредиту тип кредиту: мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 12.05.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 08.09.2024. Відповідно до п. 1.4.1. Договору про надання фінансового кредиту Денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Відповідно до п. 1.6. Договору про надання фінансового кредиту кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №5354 - 32хх - хххх - 1810 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до п. 2.21. Договору про надання фінансового кредиту після підписання Договору Позивач надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок Відповідача за реквізитами банківської картки Позичальника, зазначеної останнім в Заявці та цьому Договорі. Згідно долученої до позову Довідки IPAY вих. №3426_240807154432 від 07.08.2024 р. (Додаток №2) та копії Квитанції IPAY №394160004\~ від 12.05.2024 р., вбачається, що позивач виконав зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу в сумі 16500,00 гривень (ас.14,15). Згідно з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором №14794-05/2024 від 12.05.2024 року, у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 36 300 грн.00 коп.,\~ що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16500,00 грн., відсоткам у розмірі\~ 4950,00 грн., простроченим відсоткам - 14850,00 грн.\~ (а.с.17). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем було підписано договір про надання фінансового кредиту №14794-05/2024 від 12.05.2024 особистим електронним підписом, що відповідачем не спростовано. Таким чином, з договору та його додатків вбачається, що між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем, у відповідності до вимог ч.1 ст.638 ЦК України, було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають чинному законодавству. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені закономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України, було укладено. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до умов кредитного договору про надання фінансового кредиту денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Таким чином, суд вважає правомірним нарахування процентів за користування кредитом в межах строку дії кредитного договору. Суд приймає визнання позову відповідачем так як вказане не суперечить вимогам законодавства та не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, заборгованість [PERSON] \~ перед ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором про надання фінансового кредиту №14794-05/2024 від 12.05.2024 становить 36 300 грн.00 коп.,\~ що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16500,00 грн., відсоткам у розмірі\~ 4950,00 грн., простроченим відсоткам - 14850,00 грн.\~\~\~ Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат за судовий збір та витрати на\~ правову допомог, суд дійшов таких висновків. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При зверненні до суду, позивачем ТОВ «Стар Файненс Груп» було сплачено 3028,00 грн. судового збору за подання позову (а.с.23). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 137 ЦПК України). Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду документи : договір про надання правової допомоги від 10.07.2024 укладений між Адвокатським об`єднанням «КН ПЕРШИЙ ЮРИДИЧНИЙ ОФІС», в особі старшого партнера, адвоката Нікіпелової К.Є. та ТОВ «Стар Файненс Груп» (а.с.20-22), згідно з яким за надання послуг вказаних в п.1.1. цього Договору клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню наступну винагороду, 5550,00 грн. за супровід претензійно-позовної діяльності стосовно одного позичальника (боржника) клієнта у кількості відповідно до Реєстру, який є Додатком №1 та невдємною частиною даного Договору (п.2.1); копією ордера №1298131 від 13.09.2024 (а.с. 19); копію додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 10.07.2024 реєстр (позичальників/боржників) (а. с.16). Відповідач в судовому засіданні просила врахувати її матеріальний стан, скрутне становище в сім`ї, втрату близьких та просила зменшити суму витрат на правову допомогу. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved