Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в інтересах якого діє представник позивача адвокат Столітній М.М., звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 60481,98 грн., з яких: сума кредиту 15177,42 грн., сума процентів за користування кредитом 27182,76 грн., нараховані позивачем проценти за 60 календарних з днів 18121,80; 2) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 14.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6458751 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 15800,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, дата повернення кредиту 08.03.2024 вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до вказаного Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15800 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У період з 14.03.2023 по 26.05.2024 відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 34026,81 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 622,58 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 33404,23 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (08.10.2023 - 06.12.2023) в межах строку договору відповідно до наступного розрахунку: 15177,42 грн * 1,99% = 302,03 грн*60 календарних днів = 18121,8 грн. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором [PERSON] .. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачці на її електронну пошту. Станом на дату звернення до суду заборгованість [PERSON] по кредитному договору не сплачена і становить 60481,98 грн., з яких: 15177,42 грн. тіло кредиту; 27182,76 грн. нараховані проценти; 18121,80 грн. нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 60481,98 грн. Вказанезумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27.09.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Ухвалою суду від 20.11.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» інформацію (відомості): щодо належності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , картки № [NUMBER] ; 2) підтвердження зарахування коштів 14.03.2023 на дану платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 15800,00 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230).. 06.12.2024 до суду надійшли витребувані докази. Засоби забезпечення позову не вживались. У судове засідання представник позивача не з`явився, у надісланій до суду заяві, просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом направлення SMS-повісток на вказаний нею у кредитному договорі номер телефону, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не заявляла, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомила про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надала, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 14.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 6458751 про надання споживчого кредиту у розмірі 15800 грн., строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99 % в день. Відповідно до п.1.6 договору метою кредиту є споживчі (особисті) потреби. Згідно з п.п.1.7.1, 1.7.2 п.1.7 договору орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 29653,85%, за зниженою ставкою 18172,04%. Відповідно до п.п.1.8.1, 1.8.2 п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 128991,20 грн., за зниженою ставкою 126161,42 грн. (а.с. 34-39). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Перерахування ТОВ «Авентус Україна» відповідачці [PERSON] кредитних коштів у сумі 15800,00 грн. від 14.03.2023 на картку № [NUMBER] , підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» за вих. № 20240612 від 12.06.2024 (а.с. 66-68). Крім того, відповідно до витребуваної ухвалою суду інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 27.11.2024 за № 20.1.0.0.0/7-241121/72034-БТ, на ім`я [PERSON] емітовано картку [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 14.03.2023 здійснено переказ коштів на суму 15800,00 грн. (а.с. 121). Вищевказані умови кредитування визначені як у договорі № 6458751 про надання споживчого кредиту, так і в Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту №6458751 від 14.03.2023, а також у Паспорті споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), які 14.03.2023 підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А8571 (а.с. 11-12, 34-39). Відповідачка станом на 08.03.2024 (строк закінчення кредиту) не виконала своїх зобов`язань перед первісним кредитором. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 71-76, 42-43, 28). На підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, Акту прийому передачі Реєстру Боржників в електронному виді, витягу з Реєстру Боржників (Додаток № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024) ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6458751 від 14.03.2023 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у загальній сумі заборгованості 42360,18 грн., з яких: 15177,42 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27182,76 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] на Договір № 6458751 від 14.03.2023 про надання споживчого кредиту. Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідачка [PERSON] .. Про набуття прав нового кредитора позивач повідомив відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідачки, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення від 27.05.2024 (а.с. 13). Відповідачка [PERSON] не виконала свого обов`язку по своєчасному поверненню позики та сплаті процентів за користування позикою, що підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) по укладеному з [PERSON] договору № 6458751 від 14.03.2023, яка складена первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» станом на 26.05.2024. З розрахунку вбачається, що [PERSON] позику в сумі 15800,00 грн. у встановлений договором строк не повернула, з моменту отримання кредитних коштів здійснила часткове погашення основного боргу у сумі 622,58 грн. та відсотків у сумі 33404,23 грн., що призвело до визнання заборгованості за позикою простроченою та нарахування процентів за користування позикою з застосуванням стандартної процентної ставки 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою. Заборгованість складається із основного боргу у сумі 15177,42 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 27182,76 грн.. Загальний розмір заборгованості складає 42360,18 грн. (а.с. 15-26). Також у позовній заяві вказаний розрахунок заборгованості, згідно з яким позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховано відсотки за 60 календарних днів з 08.10.2023 по 06.12.2023 в межах строку дії кредитного договору за ставкою 1,99 % відповідно до наступного: 15177,42 грн. * 1,99% = 302,03 грн. * 60 календарних днів = 18121,80 грн. Загалом відсотки за період з 14.03.2023 по 06.12.2023 (268 календарний день) складають: 27182,76 грн. + 18121,80 грн. = 45304,56 грн. Таким чином [PERSON] має заборгованість перед позивачем у загальному розмір 60481,98 грн., з яких: 15177,42 грн. заборгованість за тілом кредиту; 45304,56 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Наявність вказаної заборгованості зумовила звернення позивача з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 4, 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12\~вказаного Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 3 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Частиною 1 статті 516\~ЦК України передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього\~Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, відповідачка [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором № 6458751 від 14.03.2023 про надання споживчого кредиту у розмірі 60481,98 грн., з яких: 15177,42 грн. заборгованість за тілом кредиту; 45304,56 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачкою на час розгляду справи не оспорювалась та не спростована. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. На підставі викладеного, оскільки відповідачка умови вказаного договору належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 6458751 від 14.03.2023 про надання споживчого кредиту в розмірі основного боргу у сумі 15177,42 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 45304,56 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,41 грн. (а.с. 1). Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як встановлено статтею 137 ЦПК України, за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, відповідачкою клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлено. За приписами ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 [PERSON] , копію ордеру на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги від\~08.08.2024, копію звіту про надання правової допомоги від 28.03.2024 за договором № 07/07-2022 від 07.07.2022, згідно якого вартість робіт становить 10000 грн, копію рахунку на оплату по замовленню № 4072/14/08 від 14.08.2024 на суму 10000 грн., (а.с. 10, 14, 27, 45, 69-70). При цьому, на підтвердження понесених витрат за надання правничої допомоги, як представником позивача так і позивачем не надано суду рахунків-фактури або квитанції (платіжної інструкції) про оплату послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у визначеній договором а також у звіті сумі, а тому в частині вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. слід відмовити. Заяви про намір подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено ч. 8 ст.141 ЦПК України, позивачем та його представником також не було надано.

Outcome: approved