Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Представник позивача за довіреністю адвокат Капля А.С. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 29 677 гривень 75 копійок, судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 червня 2020 року о 15 годині 05 хвилин, в м. Одеса, на перехресті вул. Костанді та вулиці 15 Лінія, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota» д.н.3. [NUMBER] , не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка рухалась з правого боку по вулиці 15 Лінія, та скоїв з ним зіткнення. Своїми діями [PERSON] , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. таким чином [PERSON] порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року по справі № 947/20817/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі звіту № 70089 про оцінку автомобіля LADA PRIORA, Д.Н.З. [NUMBER] , складеного 05.10.2020 року встановлено вартість матеріального збитку, яка дорівнює 28 175 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят п`ять гривень) 75 коп, отже розмір регламентної виплати склав 28 175 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят п`ять гривень) 75 коп, що також підтверджується платіжною інструкцією № 941454 від 01.03.2021 року. Крім того, позивач зазнав витрат на послуги СПД [PERSON] , в розмірі 1 550 (однієї тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. що також підтверджується платіжною інструкцією № 2543953 від 04.11.2020 року. Таким чином, МТСБУ стверджує, що виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП. Після проведення виплати потерпілій особі, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Вказане вище стало підставою для звернення представника позивача до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 03 червня 2024 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з матеріалами справи на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, за адресою реєстрації місця проживання, на адресу суду від відповідача повернулось повідомлення про вручення судової повістки. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Судом встановлено, що 28 червня 2020 року о 15 годині 05 хвилин, в м. Одеса, на перехресті вул. Костанді та вулиці 15 Лінія, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota» д.н.3. [NUMBER] , не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка рухалась з правого боку по вулиці 15 Лінія, та скоїв з ним зіткнення. Своїми діями [PERSON] , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. таким чином [PERSON] порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Вказані обставини викладені у постанові Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року по справі № 947/20817/20, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.8-9). Згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанови суду, у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. [PERSON] , 28 серпня 2020 року повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 13). 31 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування (а.с.11). Згідно наказу МТСБУ було прийнято рішення про виплату [PERSON] 28 175 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 75 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Наказано Департаменту врегулювання здійснити заходи для компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку особою, відповідальною за шкоду (а.с.10). МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 28 175 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 75 коп, про що свідчить платіжна інструкція № 941454 від 01.03.2021 року (а.с.34). Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Крім того, МТСБУ було оплачено послуги послуги СПД [PERSON] , в розмірі 1 550 (однієї тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. що також підтверджується платіжною інструкцією № 2543953 від 04.11.2020 року (а.с.34). Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 39 Закону встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.22.1. ст. 22 названого Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього ж Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ч.1, ч. 6 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідачу достовірно було відомо про наявність зазначеного спору в суді, йому також пропонувалось подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази по справі. Проте на час розгляду справи, від відповідача до суду не надійшло будь-яких пояснень, заперечень, тощо на спростування доводів викладених в позовній заяві. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок, що підтверджується оригіналом платіжної інструкції № 980782 від 12 квітня 2024 року (а.с.5). Тож, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved