Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

ТДВ «СГ«Оберіг» звернулося до районного суду із вищевказаним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи свої вимоги ТДВ «СГ«Оберіг» посилається на те, що 09.09.2021 в місті Києві по вулиці Академіка Вільямса сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Mazda» д.н.з. « [NUMBER] » від керуванням відповідача та транспортного засобу марки «KIA» д.н.з. « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт того, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди вжив алкоголь. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ««Mazda» д.н.з. « [NUMBER] » станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2121368 та ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8822725. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «KIA» д.н.з. « [NUMBER] », з врахуванням зносу та без урахування ПДВ, становить 47106,47 гривень. Згідно заяви на виплату страхового відшкодування між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 42375, 00 гривень (за вирахуванням франшизи в розмірі 2500,00 грн.). Також вищевказаною заявою погоджено наступне: - здійснення Страховиком виплати страхового відшкодування згідно цієї Заяви в зазначеному в ній розмірі є повним виконанням Страховиком своїх зобов`язань перед Заявником щодо означеного страхового випадку та підтверджує, що страховий випадок вважається повністю врегульованим та Заявник не матиме жодних претензій до Страховика стосовно означеного страхового випадку; - розмір (сума) страхового відшкодування Страховиком та Заявником взаємно погоджено; - Страховик і Заявник досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в 42375, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2021. У зв`язку з цим ТДВ «СГ«Оберіг звернулось до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою на виплату частки страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало за пошкодження транспортного засобу «KIA» д.н.з. « [NUMBER] » 50 % від загальної суми страхового відшкодування, яка становить 19687, 50 гривень (за врахування франшизи, передбаченої порлісом №АР/8800725). Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом №1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТзДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування. З огляду на викладене, а також у зв`язку із невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звертається із даним позовом до суду та просить задоволити його вимоги повністю. Згідно ухвали судді Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б. від 25.07.2024 у справі було відкрито провадження. Постановлено про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Згідно розпорядження керівника апарату Чернівецького районного суду Вінницької області Ніни Цимбал від 01.08.2024 року №32 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відрядженням судді Чернівецького районного суду Вінницької області [PERSON] до Франківського районного суду м. Львова з 01.08.2024 для здійснення правосуддя на підставі рішення Вищої Ради правосуддя від 23 липня 2024 року №2260/0/15-24 та наказу голови Чернівецького районного суду Вінницької області від 25 липня 2024 року № 29/04-05/-к. При проведенні повторного автоматизованого розподілу вище вказаної цивільної справи у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України, головуючим суддею у справі визначено суддю Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Цимбалюк Лариси Петрівни. Представник позивача Стецюра О.В., в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України). Відповідачем [PERSON] , по невідомих суду причинах не подано відзиву на позовну заяву, відсутні відомості щодо надіслання відзиву позивачу, відповідачем не пред`явлено зустрічного позову, крім того, в строк для подання відзиву відповідачем не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Як вбачається із матеріалів справи відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із позначкою «вручено особисто». Зокрема, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду даної цивільної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 29.11.2024 постановлено про проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, ґрунтуючись на наступних підставах. Пунктом ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Згідно\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК\~України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 Конституції України). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2.ст.5 ЦПК). Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 09.09.2021 в місті Києві по вулиці Академіка Вільямса сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Mazda» д.н.з. « [NUMBER] » від керуванням відповідача та транспортного засобу марки «KIA» д.н.з. « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб марки «KIA» д.н.з. « [NUMBER] » належить [PERSON] (а.с.11). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП. На підставі ст.36 КУпАП на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП (а.с. 8-9). Положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України зокрема передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mazda» д.н.з. « [NUMBER] » - відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2121368 (а.с.8). Відповідно до Ремонтної калькуляції №33169 від 26.10.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «KIA» д.н.з. « [NUMBER] », з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 47106,47 гривень (а.с. 9-10). Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 22.11.2021 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 42375,00 гривень. Також вищевказаною заявою погоджено наступне: - здійснення Страховиком виплати страхового відшкодування згідно цієї Заяви в зазначеному в ній розмірі є повним виконанням Страховиком своїх зобов`язань перед Заявником щодо означеного страхового випадку та підтверджує, що страховий випадок вважається повністю врегульованим та Заявник не матиме жодних претензій до Страховика стосовно означеного страхового випадку; - розмір (сума) страхового відшкодування Страховиком та Заявником взаємно погоджено; - Страховик і Заявник досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи (а.с. 12). «СГ«ОБЕРІГ» 29.11.2021 здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 42375,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №10181 (а.с. 14). ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернулося до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням №33169 від 14.09.2021 про настання події за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із пропозицією щодо виплати частки страхового відшкодування (а.с.12). ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила свою частку страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «KIA» д.н.з. « [NUMBER] » в розмірі 50% від загальної суми страхового відшкодування, яка становить 19687,50 гривень (за вирахування франшизи, передбаченої полісом №АР/8800725), що підтверджується платіжною інструкцією №1222 від 06.01.2023 (а.с.15). Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості та штрафних санкцій за період з 06.04.2024 по 27.05.2024, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу виплачений розмір страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «KIA» д.н.з. « [NUMBER] » в розмірі 23724,68 гривень, що складається з: розміру основного боргу 22687,50 гривень; інфляційних витрат 45,38 гривень; пені 895,10 гривень; 3% річних 96,70 гривень. Частиною 1 статті 22\~ЦК\~України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу). Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом 38.1.1 в) пункту 38.1 статті 38 Закону України №1961-IV визначено, що якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є регресними. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ТДВ «СГ«Оберіг» відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд на підставі вказаних норм закону, враховуючи, що позивачем доведено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, надано належні, допустимі та достатні докази, яким це підтверджується, приходить до висновку про задоволення даної позовної заяви. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.113 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано відповідні докази та представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 7300,00 гривень. Суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі. При прийнятті такого рішення судом враховані вимоги частин 4, 5 ст.137 ЦПК України, складність справи, відсутність фактичних судових засідань за участю осіб, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності. Суд вважає таку суму співрозмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрат, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин підтверджені витрати позивача щодо сплати судового збору 2422,40 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved