Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

19.02.2024 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ріальто»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що 20.02.2021\~між\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «Фінанс\~Інновація»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №210220-35099-1\~від 20.02.2021,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримав кредит\~у розмірі\~4000,00\~грн.\~строком на\~30\~днів,\~шляхом переказу\~на його\~платіжну карку\~№ [NUMBER] ,\~емітовану\~АТ «ПриватБанк»\~зі\~сплатою відсотків\~за користування\~кредитом у\~розмірі 1,99\~%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування та\~3,5\~%\~від залишку\~суми кредиту\~за кожен\~день прострочення\~терміну повернення\~кредиту. Кредитний\~договір №210220-35099-1\~був підписаний\~20.02.2021\~шляхом введення\~одноразового ідентифікатора\~352803\~о 17:55:38\~год.\~в особистому\~кабінеті на\~вебсайті в\~мережі інтернет\~-\~https://monetka.com.uа\~та/або\~https://monetka.ua/.\~17.06.2021\~між\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «Фінанс\~Інновація»\~та\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «Ріальто»\~укладено\~договір відступлення\~права вимоги\~№ 17/06/2021-Р/М-3\~від 17.06.2021,\~відповідно до\~умов якого\~право вимоги\~за договором\~№210220-35099-1\~від 20.02.2021перейшло\~до\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Ріальто». Згідно\~п.\~1.2\~кредитного договору\~первісний кредитор\~нараховує відсотки\~за користування\~кредитом в\~розмірі 1,99%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування. Строк\~надання кредиту\~відповідно до\~п.\~1.3\~Кредитного договору\~становить 30\~днів. Відповідно\~до п.\~п.\~2.4.1.\~кредитного договору,\~позичальник зобов`язується\~у встановлений\~строк (п.\~1.3\~кредитного договору)\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~його користування.\~Згідно п.\~3.3.\~кредитного договору\~у разі\~порушення строків\~повернення кредиту,\~встановленими п.\~1.3\~кредитного договору,\~позичальник сплачує\~товариству плату\~за неправомірне\~користування кредитом\~за процентною\~ставкою у\~розмірі 3,5%\~від суми\~несвоєчасно повернутого\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом\~понад встановлений\~строк. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, тому станом на 15.02.2024 у відповідача утворилася заборгованість за договором №210220-35099-1 від 20.02.2021 у розмірі 23\~188,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 2 388,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,99\~% за кожен день користування кредитом за період з 20.02.2021 по 22.03.2021 (включно), 16\~800,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5\~% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 23.03.2021 по 20.07.2021 (включно) відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також 9000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024 року постановлено передати дану справу до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю, куди остання надійшла 19 квітня 2024 року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана до провадження судді Бізяєвої Н.О. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року, було задоволено клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк», що було подано разом з позовною заявою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року цивільну справу № 199/1260/24 прийнято до\~свого провадження\~та призначено\~до розгляду\~за правилами\~спрощеного\~позовного\~провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача\~ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Відповідно дост. 280 ЦПКУкраїна суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи Згідно ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування\~судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про розгляд справи в заочному порядку та задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.02.2021 року між\~ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»\~та [PERSON] укладено кредитний договір №210220-35099-1 від 20.02.2021 (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним не пізніше строку, визначеного в п. 1.3 цього договору. Кредит надається не на споживчі цілі (п. 1.1 договору). Відповідно до п. 1.2. договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом в розмірі 1,99\~% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 726,35 %) користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору. Згідно п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб №516875ХХХХХХ4521, що належить позичальникові (п. 1.6 договору). Згідно графіку розрахунків сторони погодили суму кредиту у розмірі 4000,00 грн. Як вбачається із витягу з інформаційно - телекомунікаційної системи https://monetka.ua, а саме "Хронологія дій щодо укладення кредитного договору №210220-35099-1 від 20.02.2021 ", 20.02.2021 з 17:10:50 год. було вчинено наступні дії: створення позичальником даних по заяві на кредит, автоматичні перевірки по заяві, перевірка позичальника за даними КБІ, скорингова оцінка позичальника, створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника, позичальнику відправлено SMS-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору, позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), друкована форма укладеного кредитного договору надіслана позичальнику в особистий кабінет позичальника для завантаження, кредитні кошти перераховано на картку позичальника. Відповідно до витягу з інформаційно - телекомунікаційної системи https://monetka.ua, зокрема, "Анкета - заява на кредит №759349 від 20.02.2021", сума кредиту становить 4000,00 грн., строк кредиту - 30 днів, проценти за користування кредитом 5903,14 грн., які нараховуються за ставкою 1,99\~% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процентна ставка становить 726,35 %, проценти за прострочення грошового зобов`язання складають 3,5\~% за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка становить 1277,5 %. Як вбачається з довідки №66214 від 12.02.2024, смс-повідомлення від альфа-імені "Monetka" з текстом "для підтвердження з умовами договору введіть 352803" було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу\~ТОВ "Мобізон"\~20.02.2021 о 17:55:38 год. 17.06.2021 між\~ТОВ «Фінансова Компанія «Фінансова Інновація»\~та\~ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто»\~укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого первісний кредитор у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників (позичальниками за кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Також 17.06.2021 між\~ТОВ «Фінансова Компанія «Фінансова Інновація»\~та\~ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто»\~підписано акт приймання - передачі прав № 1 від 17.06.2021 до договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, згідно якого\~ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто»\~набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №210220-35099-1 від 20.02.2021 у розмірі 18\~568,00 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно дост. 11\~Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1статті 3\~Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2\~ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписанта електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3\~ст. 207 ЦК України\~використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Також відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1\~ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2\~ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Статтею 1080 ЦК України\~презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому, аналіз змісту\~ст. 1082 ЦК України\~дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад"\~ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №210220-35099-1 від 20.02.2021. Отже, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачем суду не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за кредитним договором №210220-35099-1 від 20.02.2021. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також\~статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 15.02.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить за кредитним договором №210220-35099-1 від 20.02.2021 у сумі 23\~188,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 2 388,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,99\~% за кожен день користування кредитом за період з 20.02.2021 по 22.03.2021 (включно), 16\~800,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5\~% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за конжий день прострочення за період з 23.03.2021 по 20.07.2021 відповдіно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ріальто» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимогст. 141\~ЦПК Україниз\~відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,00 грн. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача понесені ними витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно зі\~ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16\~(провадження № 11-562ас18) та\~додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц\~(провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат позивачем, адвокат Руденко К.В. надав суду договір про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, укладений між\~ТОВ «ФК «РІільто»\~та ФОП [PERSON] , а також акт приймання-передачі наданих послуг №201 до даного договору, у якому зазначено детальний опис виконаних адвокатом робіт та їх вартість у розмірі 9000,00 грн. На підставі зазначеного, представник позивача адвокат Руденко К.В. просить відшкодувати позивачу у рамках даної цивільної справи 9000,00 грн. понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги. Представником позивача у передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, проте, враховуючи достатність та відповідність розміру витрат на правову допомогу - характеру спірних правовідносин, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, а саме стягнути з [PERSON] на користь\~ТОВ «ФК «РІальто»\~3000,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial