Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 10 вересня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до\~Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~Компанія «ВУСО»,\~про відшкодування\~шкоди заподіяної\~в результаті\~дорожньо-транспортної\~пригоди,в якій позивач просить суд: Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ВУСО» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 16\~333,76 грн., 2 760 грн. витрат на оплату послуг експерта та судовий збір. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] в м. Дніпро, вул. І. Акінфеєва, буд. 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Fiat Doblo", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] "Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Fiat Doblo", д.р.н. [NUMBER] , застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «ВУСО», згідно поліса ОСЦПВВHT3: № ЕР/218305031, який діяв на дату ДТП. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується Європротоколом, який було складено сторонами 20 грудня 2023 року на місці ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , чим завдані матеріальні збитки. 27 грудня 2023 року представник [PERSON] направив на електронну пошту ПрАТ СК "ВУСО" завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування, запрошення на проведення експертизи та весь необхідний пакет документів. 23 січня 2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту ПрАТ СК "ВУСО" завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП [PERSON] , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП [PERSON] , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] 26 січня 2024 року ПрАТ СК "ВУСО" виплатила страхове відшкодування в розмірі 18 614,53 грн. на рахунок СТО, не узгодивши розмір із позивачем. 02 лютого 2024 року представник [PERSON] направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. Листом від 16 лютого 2024 року Національний банк України повідомив, що Страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 18 614,53 грн. Розмір страхового відшкодування Страховиком розраховано на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року. Копію звіту не направив. 02 лютого 2024 року представник [PERSON] направив до ПрАТ СК "ВУСО" запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року, складеного на замовлення позивача. ПрАТ СК "ВУСО" доплату не здійснила, відповіді на запит не надала. Позивач вважає, що звіт № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року, суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, що підтверджується нижчезазначеним. Суб`єкт оціночної діяльності [PERSON] не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. [PERSON] , через свого представника звернувся до судового експерта [PERSON] для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Судовий експерт [PERSON] особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 1301/24 від 15 січня 2024 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет. Висновок експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно висновку експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 34 948,29 грн. Оскільки, ПрАТ СК "ВУСО" було виплачено 18 614,53 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ СК "ВУСО" складає 16 333,76 грн., що розраховується наступним чином: 34 948,29 грн. - 18614,53 грн. - 0,00 грн., де: 34948,29 грн. вартість матеріального збитку згідно висновку експерта [PERSON] ; 18614,53 грн. фактично сплачене страхове відшкодування; 0,00 грн. франшиза. Також, з ПрАТ СК "ВУСО" підлягають стягненню витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 760,00 грн (а.с.2-8). Не погодившись з позовними вимогами від представника відповідача 17 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому останній частково визнав позовні вимоги, зазначивши наступне. Так заявлена вимога позивача про стягнення 16 333,76 грн. матеріальних збитків є необґрунтованою, явно завищеною в наслідок Висновку експерта № 1301/24 [PERSON] і не відповідає ст.ст. 22, 29 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV, оскільки. У висновку експерта [PERSON] враховано заміну деталі, яка підлягає ремонту, що призвело до збільшення витрат на проведення відновленого ремонту. У висновку експерт Дроздов Ю.В з незрозумілих причин у двічі збільшено, хоча цього не вимагає характер пошкоджень, роботи по підбору фарби та робіт по фарбуванню деталей. Але основне, це безпідставна заміна крила при відсутності розривів, розшарування та критичних заломів на металі тощо. Зазори по стойки А, передніх дверях у нормі, по капоту зазор зменшений по причині м`якої деформації крила у місці кріплення та незначної деформації (без пошкодження ЛФП) кронштейну крила. Позивач обґрунтовує свої вимоги до страховика, неналежним висновком експерта, який зроблений поза судової справи, експертом, який не набув прав та обов`язків учасника провадження, що ставить під сумнів та відповідність ст.ст. 77,79 ЦПК України. Окрім того позивачем, надано до суду одночасно з висновком [PERSON] рахунок №17 ФОП [PERSON] про вартість ремонту в розмірі 69 811,00 грн., але відсутні докази про фактичні витрати на проведений ремонт (чекі, квитанції), що свідчить про неналежність та недостовірність доказу і не дає право на відшкодування фактичних витрат до ст. 29 Закону №1961. Страховик відшкодував оцінену шкоди потерпілому з дотримання вимог спеціального закону №1961, що узгоджується з Висновками експерта № 95 від 07 жовтня 2024 року з оцінки транспортного засобу для подання до суду у справі № 201/11062/24 Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. Судовим експертом Терентьєвим Л.І. зроблено висновок, що сума матеріальних збитків (яка розрахована на підставі вихідних даних, наданих замовником дослідження), завданих власнику автомобіля TOYOTA RAV-4, реєстраційний № [NUMBER] , станом на дату оцінки 20 грудня 2023 року, становила: 24 584,64 грн. Таким чином, належне страхове відшкодування матеріальних збитків становить: 24 584,64 грн. З урахуванням вже сплаченого страхового відшкодування в розмірі 18 614,53 грн. доплата може бути в розмірі 5 970,11 грн. (24 584,64 - 18 614,53 = 5 970,11 грн.) Відповідач просив, позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "ВУСО" задовольнити частково в розмірі 5 970,11 грн, а в решті - залишити без задоволення (а.с.79-83). 21 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що до відзиву на позов ПрАТ СК ''ВУСО" не долучила ні звіту оцінювача, ні висновку експерта на підставі яких Страховик здійснював розрахунок розміру заподіяної шкоди та виплату страхового відшкодування. Більш того, навіть не посилається на наявність звіту чи висновку. Якщо Страховик не здійснив належного розрахунку, а саме не мав звіту оцінювача чи висновку експерта, то він не виконав вимоги п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV та при виплаті страхового відшкодування зобов`язаний був керуватися саме висновком експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року, який складено на замовлення позивача. Більш того, свої попередні розрахунки Страховик самостійно спростовує надаючи висновок експерта [PERSON] відповідно до якого розмір заподіяної шкоди вже складає 24 584,64 грн., а не виплачені 18 614,53 грн. Висновок експерта [PERSON] є неналежним доказом, адже на стор. 2 Заяви представника ПрАТ СК ''ВУСО" Шиліна В. до експерта [PERSON] , ''Вихідні дані для розрахунку'', в таблиці представник Страховика вказує експерту Терентьєву Л.І., які деталі підлягають заміні, а які ремонту. На стор. 10 висновку експерта [PERSON] ''Перелік запчастин, вузлів та деталей, що підлягають заміні та ремонту згідно ''Вихідні дані для розрахунку вартості матеріального збитку...''. вбачається що, експерт [PERSON] самостійно не приймав рішення, які деталі підлягають заміні, а які ремонту, а лише здійснював розрахунок на підставі тих даних, що вказав йому Страховик. Оскільки, експерт [PERSON] самостійно не визначав, які деталі підлягають заміні, які ремонту, то його висновок не можна вважати повним та об`єктивним, адже він просто склав калькуляцію на підставі тих даних, що йому вказав Страховик, без самостійної перевірки правильності наданої інформації. На огляд пошкодженого автомобіля позивача прибув представник Страховика аварійний комісар Войтенко А., який і фіксував всі пошкодження. П. 1 Стор. 2 Протоколу огляду, опис пошкоджень ''Крило переднє ліве пошкодження лакофарбового покриття, деформація в передній частині, зміщення''. Характер пошкоджень вказує на заміну деталі, а не її ремонт. Експерт [PERSON] у своєму висновку зазначає, що дана деталь підлягає саме заміні, вартість деталі 15 937,04 грн. (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), з урахуванням коефіцієнта зносу 4 781,11 грн. в той же час експерт [PERSON] самостійно не визначав, стосовно ремонту чи заміни деталі, а згідно таблиці, що йому надав страховик, вказав саме про ремонт даної деталі, ремонт коштує всього 1 170,00 грн. В подальшому зазначення ремонту, а не заміни деталі вплинуло на заниження вартості лакофарбового покриття з 1 852,04 грн. до 1 141,39 грн. П. 4 Стор. 2 Протоколу огляду, опис пошкоджень ''Передній бампер - пошкодження лакофарбового покриття, деформація, розриви пластику, в т.ч. в місці кріплення зліва''. Знову ж таки, характер пошкоджень вказує саме на заміну деталі, а не її ремонт. Заміна деталі коштує 16 213,12 грн. (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), з урахуванням коефіцієнта зносу 4 863,93 грн., а ремонт всього 1 625,00 грн. В подальшому зазначення ремонт, а не заміна деталі вплинуло на заниження вартості лакофарбового покриття з 8 112,64 грн. до 3 825,05 грн. Ремонтна калькуляція експерта [PERSON] не відповідає вихідним даним Протоколу огляду, як зазначалося вище, експерт самостійно не визначав характер пошкоджень та їх ступінь та самостійно не встановлював, необхідний ремонт чи заміна деталі, а лише зробив перерахунок на підставі таблиці ''Вихідні дані'', де Страховик сам вказав експерту, які деталі підлягають заміні, а які ремонту. ПрАТ СК ''ВУСО'' не направила повноважного представника на огляд автомобіля позивача, в порядку встановленому п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представником Страховика, який особисто оглядав пошкоджений автомобіль був аварійний комісар [PERSON] , який не являється працівником Страховика та експертом. Направлення аварійного комісара не передбачено нормами діючого законодавства. Таким чином, ПрАТ СК "ВУСО" не виконала вимоги п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не направила повноважного представника, як це передбачено законом (а.с.120-125). 22 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких останній підтримав раніше подання заперечення (а.с. 129-131). 25 жовтня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 146-148). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 вересня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.60-61). Ухвалою судді від 13 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ВУСО», про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.64-65). Представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, розгляд справи просив здійснювати без його участі. Представник відповідача в своїй заяві просив задовольнити позовні вимоги частково, справу просив розглядати без його участі. Фактичні обставини встановленні судом 20 грудня 2023 року в м. Дніпро, вул. І. Акінфеєва, буд. 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Fiat Doblo", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . "Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Fiat Doblo", д.р.н. [NUMBER] , застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «ВУСО», згідно поліса ОСЦПВВHT3: № ЕР/218305031, який діяв на дату ДТП. (а.с.18). Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується Європротоколом, який було складено сторонами 20 грудня 2023 року на місці ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , чим завдані матеріальні збитки. (а.с.12). 27 грудня 2023 року представник [PERSON] направив на електронну пошту ПрАТ СК "ВУСО" завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування, запрошення на проведення експертизи та весь необхідний пакет документів. (а.с.9-11) 23 січня 2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту ПрАТ СК "ВУСО" завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП [PERSON] , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП [PERSON] , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] (а.с.15-17). 26 січня 2024 року ПрАТ СК "ВУСО" виплатила страхове відшкодування в розмірі 18 614,53 грн. на рахунок СТО, не узгодивши розмір із позивачем. (а.с.19). 02 лютого 2024 року представник [PERSON] направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. (а.с.44-47). Листом від 16 лютого 2024 року Національний банк України повідомив, що Страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 18 614,53 грн. Розмір страхового відшкодування Страховиком розраховано на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року. Копію звіту не направив. (а.с.48-49). 02 лютого 2024 року представник [PERSON] направив до ПрАТ СК "ВУСО" запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року, складеного на замовлення позивача. (а.с.50). ПрАТ СК "ВУСО" доплату не здійснила, відповіді на запит не надала. Висновок експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно висновку експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 34 948,29 грн. (а.с.20-41). Оскільки, ПрАТ СК "ВУСО" було виплачено 18 614,53 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ СК "ВУСО" складає 16 333,76 грн., що розраховується наступним чином: 34 948,29 грн. - 18614,53 грн. = 16 333,76 грн. Також, з ПрАТ СК "ВУСО" підлягають стягненню витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 760,00 грн. (а.с.42). В матеріалах справи міститься заява про проведення експертного автотоварознавчого дослідження (без особистого огляду) до судового експерта [PERSON] від 04 жовтня 2024 року. В даній заяві страховиком самостійно вказано назву елементів, що підлягають заміні та назви елементів, що підлягають ремонту та норму часу на ремонт. Судовим експертом Терентьєвим Л.І. зроблено висновок, що сума матеріальних збитків (яка розрахована на підставі вихідних даних, наданих замовником дослідження), завданих власнику автомобіля TOYOTA RAV-4, реєстраційний № [NUMBER] , станом на дату оцінки 20 грудня 2023 року, становила: 24 584,64 грн. Таким чином, належне страхове відшкодування матеріальних збитків становить: 24 584,64 грн. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та відповідача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; \~ \~ \~ \~б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; \~ \~ \~ \~в) установити пробіг за одометром; \~ \~ \~ \~г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; \~ \~ \~ \~ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно із п. 8.1, 8.5 указаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Згідно висновку експерта [PERSON] № 1301/24 від 15 січня 2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу "Toyota RAV 4", д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 34 948,29 грн. (а.с.20-41). Проте, відповідачем було сплачено відшкодування за страховий випадок згідно з розрахунків визначених на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року. Проте, позивачу не було надано копії таких звітів, а отже і не обґрунтовано розмір страхової виплати. Відповідачем було враховано вищевказаний звіт, та виплачено вартість матеріального збитку у розмірі 18 614,53 грн. Проте суд не бере до уваги розрахунки визначені оцінювачем ФОП [PERSON] № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що ФОП [PERSON] особисто не оглядав транспортний засіб. Тобто викладене в звіті № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року може бути лише припущеннями оцінювача, і представляють власне професійне судження останнього. Крім того, суд не бере до уваги висновок зроблений [PERSON] , відповідно до якого сума матеріальних збитків (яка розрахована на підставі вихідних даних, наданих замовником дослідження), завданих власнику автомобіля TOYOTA RAV-4, реєстраційний № [NUMBER] , станом на дату оцінки 20 грудня 2023 року, становила: 24 584,64 грн., з огляду на те, що як зазначалося вище, експерт самостійно не визначав характер пошкоджень та їх ступінь та самостійно не встановлював, необхідний ремонт чи заміна деталі, а лише зробив перерахунок на підставі таблиці ''Вихідні дані'', де Страховик сам вказав експерту, які деталі підлягають заміні, а які ремонту. Ні ФОП [PERSON] , ні [PERSON] , не оглядали пошкоджений транспортний засіб, а тому звіт і висновок складені з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливе лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено Страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), сформовано правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який складено без особисто огляду автомобіля. "44. Відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2/2092 враховуючи зміни від 24 травня 2022\~ № 2060/5/496, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу. 45. Оскільки звіт № 4088/07/14-2 складений без огляду автомобіля «Opel Astra» та без урахування вартості залишків останнього, суди першої й апеляційної інстанцій обґрунтовано не взяли цей звіт до уваги". Аналогічна позиція викладена також, у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц, щодо неможливості брати до уваги Звіт оцінювача, який особисто не оглядав транспортний засіб, а також постановах Верховного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2022 року у справі № 753/3055/18, де не взято до уваги в якості належного доказу звіт оцінювача, тієї підстави, що оцінювач не провів особистого огляду об`єкта оцінки, що могло вплинути на результати такої оцінки. З урахуванням вищенаведеного звіт ФОП [PERSON] № 09-24SOS_-21228-247248 від 13 січня 2024 року та висновок [PERSON] є неналежними доказами розрахунку матеріальної шкоди, адже навіть один одному суперечать та мають різні розміри матеріальної шкоди. З огляду на вказане вище, страхова виплата мала здійснюватися відповідно до розрахунків визначених висновком № 1301/24 від 15 січня 2024 року, таким чином суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про доплату різниці страхової виплати у розмірі 16 333,76 грн., та вважає що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи підтверджені та достовірні витрати позивача на оплату послуг експерта у розмірі 2 760 грн. саме з відповідача стягується відшкодування даних витрат відповідно до ст. 29 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вказане вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1211, 20 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved