Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

09.07.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] , подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просять визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 104254 від 15.07.2021, який вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного округу Київської області Грисюк О.В.; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Файна готівка» на користь позивача судовий збір та стягнути із ТОВ «Фінансова компанія «Файна готівка» на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у сумі 8091,38 грн. стягнуті з позивача в рамках виконавчого провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в листопаді 2021 р. йому стало відомо, що 17.11.2021 приватним викрнавцем виконавчого округу Львівської області [PERSON] відносно нього було відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 104254 від 15.07.2021 виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., за яким вирішено стягнути з нього в корить ТОВ «Файна готівка» заборгованість у сумі 9735 за кредитним договором. Вказазує, що жодних листів чи повідомлень йому не надходило, а відтак йому не було відомо про наявну заборгованість, передачу прав вимоу ТОВ «ФК «ЕЙС» та накладення відносно нього виконавчого напису, а тому вважає виконавчий надпис таким, що не підлягає виконанню, також просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у сумі 8091,98 грн. та судові витрати по справі. 10.07.2024 винесено ухвалу про усунення недоліків в позовній заяві. Ухвалою суду від 18.07.2024 відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - [PERSON] подала заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідовляв. Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий А.М. в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. 28.11.2024 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 10.08.2019 між [PERSON] [PERSON] та ТзОВ «Качай гроші» укладено кредитний договір № 00-397796.( а.с.16) Судом встановлено, що 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий запис відносно [PERSON] , який є боржником по кредитному договорі № 00-397796 від 10.08.2019 укладений з ТОВ «Качай гроші», правонаступникорм якорго є ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та правонаступником якої є ТОВ «Файна Готівка». (а.с.15) 17.11.2021\~приватнимвиконавцем виконавчого\~округу Львівської\~області Білим\~А.М.,\~винесенопостанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №67560778 відносно [PERSON] на підставі виконавчого напису №104257 від 15.07.2021. (а.с.14) Як видно з матеріалів справи, на рахунок приватного виконавця Білого А.М. із [PERSON] , було стягнуто платежі у сумі: 350,10 грн. платіжна інструкція № 7936; 3636,36 грн. платіжна інструкція № 10561 від 27.06.2024; 4104,92 грн.; 385,11 грн. квитанція № 2В25-3А2Н-В3ВВ-1Х62 від 01.09.2023; 4000 грн. квитанція № МТ82-98С8-ЕС4В-МЕ46 від 25.06.2024 та 5101,42 грн. платіжна інструкція №NP151221325462274876 (а.с.19-23) Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначила, що нотаріус не мав права видавати виконавчий напис за кредитним договором, не перевіривши наявності заборгованості, а також нотаріус не вчинеила жодних дій для повідомлення [PERSON] про вчинення нотаріальних дій, зокрема вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з ТОВ «ФК» Файна готівка» 8091,38 грн. безпідставно отриманих коштів, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту статті 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦУ України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису нотаріуса № 104254 від 15.07.2021 приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №675607778 стягнуто кошти у сумі 8091,38 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями (а.с.19-23) З вказаного вбачається, що правові підстави набуття банком грошових коштів, що стягнені з [PERSON] , на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, суд вважає, що такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.1212 ЦК України. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Outcome: approved