Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

03.04.2024 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.07.2021 року АТ «Альфа Банк» та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631741460. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 126 452,10 грн. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 631741460 від 28.07.2021 у сумі 126 452,10 грн, а також вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою суду від 13.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 06.09.2024 року явку представника АТ «СЕНС БАНК» визнано обов`язковою. У судовому засіданні 31.10.2024 року представник позивача суду пояснив, що укладення кредитного договору підтверджується набором документів, а саме довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту, що в сукупності є підтвердженням приєднання відповідача до публічного договору. Вказані документи не містять №631741460, про який зазначено у позові, оскільки він є внутрішнім ідентифікатором клієнта в базі даних, як споживача який отримав кредит в АТ «СЕНС БАНК». Зазначив, що це єдиний кредит укладений між банком та відповідачем. В подальшому належним чином повідомлений представник позивача про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. Відповідач у судові засідання, призначені на 02.07.2024, 06.09.2024, 31.10.2024, 15.11.2024 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 02.12.2024 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2ст.15 ЦК України). Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Позивачем на підтвердження укладення між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 28.07.2021 року угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №631741460, позивач надав суду копію довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, копію акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, копію паспорту споживчого кредиту, виписку по рахункам за період з 28.07.2021 по 01.03.2023. З наданого позивачем Акцепту вбачається, що АТ «Альфа-Банк» в особі голови Правління Михайльо В.В. приймає пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії (далі Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між Баком та Клієнтом (далі договір). Акцепт містить умови споживчого кредиту: суму кредитної лінії складає 86 800,00 грн; максимальна сума кредиту складає 200 000,00 грн. Тип процентної ставки фіксована. Клієнту відкрито поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні. Реквізити рахунку будуть повідомлені клієнту окремо. Для клієнта випущена міжнародна кредитна картка «Mastercard DEBIT WORLD» строком дії на 5 років з моменту випуску. Відповідно до п.5.11 Пропозиції (угоди) всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані угодою, регулюються Договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція його розміщена на сайті Банку:www.alfabank.ua. У розділі 1 Пропозиції (угоди) зазначено, що кредит надається для особистих потреб. Таким чином, правовідносини між Позивачем та Відповідачем підпадають під сферу регулювання ЗУ «Про споживче кредитування». Так, ч.1 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено істотні умови договору про споживчий кредит до яких, зокрема, відноситься: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту;загальний розмір наданого кредиту;порядок та умови надання кредиту;строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності);процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів;орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно допункту 7\~частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені;порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит;порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;порядок дострокового повернення кредиту;відповідальність сторін за порушення умов договору;право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості. Однак, вказана Пропозиція (угода) не підписана відповідачем та не містить дати її укладення, і до позовної заяви не було долучено договор про банківське обслуговування фізичних осіб, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, права та обов`язки сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, про що зазначено в п.5.11 Угоди. Окрім того, варто звернути увагу на те, що в розділі 3 Пропозиції (угоди) відсутнє чітке встановлення процентної ставки за користування кредитною лінією, а лише зазначається, що таку ставку «пропонується» встановити у розмірі 35,99%. Також, серед матеріалів справи відсутні вказані в розділі 5.2. Пропозиції (угоди) Додаток №4 (яким визначено: суму кредиту, процентну ставку, строк користування кредитом, комісійні винагороди (у випадках наявності), порядок сплати кредиту) за відповідною Програмою. Долучена позивачем довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб підписана вкладником 2361, без зазначення дати його підписання та ідентифікації підписанта. Відповідно до умов викладених в паспорті споживчого кредиту вбачається, що сума кредиту 86 800,00 гривень, строк кредитування 12 місяців, процентна ставка 35,99 % річних, а також зазначені інші умови щодо надання споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] 28.07.2021 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем - 2361). Однак істотні умови договору про споживчий кредит повинні бути зафіксовані в самому кредитному договорі, а не в його паспорті. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 23 травня 2022 року по праві № 393/126/20 вказав, що «паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язки кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року по справі №156/268/21. Окрім того, Верховний Суд зазначив, що «посилання Банку на те, що відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, як підстава для задоволення позову, є необґрунтованим, так як Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі N° 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20) указав, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту». Таким чином, із наданої позивачем Пропозиції (угоди) неможливо встановити умови, на яких укладено кредитний договір. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів оформлення та укладання між сторонами кредитного договору, з досягненням сторонами згоди в належній формі з усіх істотних умов. Окрім того, Пропозиція (угода) яка роздрукована позивачем та не підписана відповідачем, не може бути належними доказами, оскільки цей докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Позивачем на обґрунтування позовних вимог також додає довідку про ідентифікацію з якої вбачається, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між Банком та Клієнтом, ідентифікований АТ «СЕНС БАНК». Втім, дана довідка не містить дати її підписання та реквізитів договору про банківське обслуговування. Позивач зазначає, що відповідач належним чином умови договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 28.07.2021 року № 631741460 не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 126 452,01 грн. В обґрунтування заборгованості позивач надав розрахунок в якому вказано: номер кредитного договору 631741460, дата надання кредиту 28.07.2021року,сума ліміту 86 800,00 грн, заборгованість станом на 01.03.2023 р. у розмірі 126 452,06 грн та складається з: 70 510,64 грн - заборгованість за тілом кредиту; 52,78 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 50 567,35 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 5 321,29 грн відсотки за прострочену заборгованість (а.с.9). Також позивачем надано виписки по рахунку за кредитною карткою WORLD DEBIT Mastercard за період з 28.07.2021 по 01.03.2023 відкритою на ім`я [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору, 09.11.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта», описом вкладення у цінний лист та списком згрупованих відправлень. Однак позивач не надав до суду доказів, які б підтверджували отримання відповідачем кредитної картки WORLD DEBIT Mastercardта строк її дії, а також отримання відповідачем кредитних коштів відповідно до укладеного кредитного договору №631741460 від 28.07.2021 року. За змістом ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннямист. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст.6, ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогамист. 1055 ЦК України. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписомст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтею 205,207 ЦК України. Позивач не довів факту укладення із відповідачем кредитного договору саме на тих умовах, які зазначені у позові та на підставі яких він вимагає стягнути заборгованість. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони. Крім того, відповідно до ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено що сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі укладення відповідачем [PERSON] з АТ «Альфа\~Банк» угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 28.07.2021 за №631741460 року. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження, не підтверджені письмовими доказами, отже, за таких обставин суд вважає, що позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню повністю. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимогст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.

Outcome: dismissed