Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.08.2001 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що у встановленому законом порядку компетентним органом державної реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис №238 та видано свідоцтво про шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, однак відповідач відмовляється з`явитися до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Після укладання шлюбу вони проживали разом до 2017 року. Їх спільне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить його уявленням про сім`ю. Також на цьому підґрунті між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. З 2017 року спільне господарство ними разом не ведеться, вони проживають окремо. Спору стосовно спільно набутого майна між ними не має. На його думку, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливе і суперечитиме його законним інтересам, які мають істотне значення. На підставі зазначеного просив шлюб розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до матеріалів позову додав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надала, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч.\~1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди позивача постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис №238 від 04 серпня 2001 року та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved