Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.10.2019 по 31.10.2023, станом на 31.10.2023\~в розмірі 37 544 грн 92 коп. На обґрунтування позовної заяви представник позивача [PERSON] послалася на Статут та Положення про Зміївську ТЕС, якими передбачене здійснення позивачем, крім іншого, господарської діяльності щодо надання послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. У період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] , у\~якій проживає (власник) квартиронаймач [PERSON] . Відповідач до Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з відмовою від отримання комунальних послуг не зверталася, жодних заяв не направляла. Комунальні послуги отримує своєчасно. На порушення норм чинного законодавства, відповідач не здійснює оплату наданих ПАТ "Центренерго" послуг, у зв`язку із чим, за період з 01.10.2019 по 31.10.2023 виникла заборгованість, яка складає 37 544 грн 92 коп. Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.12.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі\~суду на 12.01.2024. 12.01.2024, 09.02.2024, 12.03.2024, 12.04.2024, 10.05.2024, 17.06.2024, 15.07.2024 за клопотанням відповідача відкладено судовий розгляд. 06.09.2024 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залучення третьої особи до участі у справі, роз`яснено відповідачу право на повторне звернення до суду з заявою про залучення третьої особи до участі у справі з посиланням на докази, відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 ЦПК України, та відкладено судовий розгляд на 03.10.2024. 03.10.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] відкладено судовий розгляд на 05.11.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2024 за клопотанням представника позивача витребувано від: КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області інформацію про власника або квартиронаймача квартири [ADDRESS] ; Відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області інформацію про усіх зареєстрований осіб у квартирі [ADDRESS] . 11.11.2024 до суду надійшла витребувана інформація від Відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а. с. 115, 117, 118). 13.11.2024 до суду надійшла витребувана інформація від КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (а. с. 116). 03.12.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] у позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач [PERSON] у заявах по суті спору повідомила, що є внутрішньо переміщеною особою, не є власником житла щодо якого подано позовну заяву, договір про надання житлово-комунальних послуг не укладала, особовий рахунок на своє ім`я вона також не оформлювала, досудову вимогу вона не отримувала, вважала, що позивачем не надано належних доказів. Доступу до житла вона не має, та взагалі проживає за іншою адресою. Просила розглянути справу за її відсутності (а. с. 78-80, 83). Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного : Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Даними Статуту Публічного акціонерного товариства "Центренерго", ліцензій НКРЕ: Серії АД № 041967, виданої 28.02.2013, Серії АД № 041970, виданої 28.02.2013, та Ліцензії НКРЕ Серії АЕ № 194660, виданої 03.06.2014, ліцензії (переоформленої рішенням від 10.11.2015 № 2732), Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" визначена постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території смт Комсомольське (Слобожанське) Зміївського району Харківської області (а. с. 14). З довідки Зміївської теплової електричної станції ПАТ "Центренерго" № 08/698 від 22.11.2023 вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). З наданих позивачем розрахунків платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , вбачається, за період\~з 01.10.2019\~по 31.10.2023\~наявна заборгованість\~-\~37\~544\~грн 92\~коп.,\~у тому\~числі:за\~послуги централізованого\~опалення -\~26\~228\~грн 08\~коп.,\~з абонентської\~плати вузлів\~обліку теплопостачання\~-\~618\~грн 23\~коп.,\~за централізоване\~постачання гарячої\~води -\~2\~003\~грн\~94\~коп.,\~з абонентської\~плати гарячої\~води -\~538\~грн 49\~коп.,\~за централізоване\~постачання холодної\~води -\~2\~243\~грн 23\~коп.,\~з абонентської\~плати води\~та водовідведення\~-\~277\~грн 41\~коп.,\~з абонентської\~плати води\~-\~548\~грн 39\~коп.,\~за водовідведення\~-\~2\~553\~грн 23\~коп.,\~за абонентську\~плату водовідведення\~-\~341\~грн 99\~коп.,\~нараховано інфляційні\~втрати -\~1\~663\~грн 72\~коп.,\~3%\~ річних\~-\~528\~грн 21\~коп. (а. с. 6-13). Водночас, позивач не надав доказів на підтвердження підстав відкриття особового рахунку на ім`я [PERSON] та з якого часу рахунок був відкритий на її ім`я. Згідно довідок відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/1703 від 11.12.2023, № 01-21/1865 від 06.11.2024, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім неї, ніхто не зареєстрований (а. с. 19, 115, 117). Водночас, з інформації КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 172/11/24 від 12.11.2024 вбачається, що квартира [ADDRESS] , станом на 31.12.2012, належала в цілому [PERSON] , на підставі: - свідоцтва про право власності на житло, видане Зміївською ТЕС 07.04.1977 в 1/3 частині; - договору дарування, посвідченого Зміївським приватним нотаріусом Гаврильєвим В. І. 10.07.2004, р-р № 1356 в 1/3 частині; -\~договору дарування, посвідченого Зміївським приватним нотаріусом Гаврильєвим В. І. 10.07.2004, р-р № 1353 в 1/3 частині (а. с. 116). Зі змісту клопотання відповідача [PERSON] від 30.08.2024 (а. с. 83) вбачається, що правонаступником власника житла [PERSON] є [PERSON] . Сама ж [PERSON] , згідно з довідкою від 27 квітня 2022 року № 6309-7001178462 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, має фактичне місце проживання з 27.04.2022 за адресою: [ADDRESS] (а. с. 81). Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, такі доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13). Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із частиною першою статті 9 Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги"споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 27.04.2022 є внутрішньо переміщеною особою, та проживала за адресою: [ADDRESS] . На час судового розгляду [PERSON] проживає в м. Вінниця. У заяві по суті справи відповідач [PERSON] повідомила, що не має обов`язку утримувати житло, в якому не проживає, а лише зареєстрована. Договір про надання житлово-комунальних послуг зі Зміївською ТЕС ПАТ "Центренерго" не укладала, і не є власником цього житла, та заперечувала факт оформлення особового рахунку на її ім`я. Представником позивача зазначені відомості не спростовані. Витребувана до суду інформація свідчить, що відповідач не є власником цього житла. Таким чином, до суду не надано доказів про власника квартири [ADDRESS] , станом на жовтень 2019 року. І вимоги щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги до власника квартири позивачм не пред`явлені. Крім того, розрахунок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги включає період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року, коли відповідач з квітня 2022 року проживала як внутрішньо переміщена особа в м. Змієві Чугуївського району Харківської області. Отже, позивачем не надано доказів виникнення відповідних правовідносин з відповідачем [PERSON] , яка не є власником житла, фактично у вказаній квартирі не проживає і не користується житлово-комунальними послугами. Тобто, позивачем не доведено, що [PERSON] є належним відповідачем у спорі щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що надавалися за адресою: квартира [ADDRESS] . За таких обставин, у задоволенні позову належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed