Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Правекс Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та\~просить стягнути\~заборгованість за\~укладеним кредитним\~договором №\~361RPUA201760001\~від 24.06.2020,\~що виникла\~станом на\~11.04.2024,\~в сумі\~195\~305,84\~грн.,\~посилаючись на\~неналежне виконання\~відповідачем взятих\~на себе\~зобов`язань\~за договором. В обґрунтування вимог зазначено про перерахування відповідачу на підставі укладеного між сторонами кредитного договору грошових коштів в сумі 310\~000,00 грн. строком до 23.06.2025, виконавши таким чином зобов`язання перед позичальником згідно умов договору. Однак відповідач умови договору виконував неналежним чином, що призвело до виникнення станом на 11.04.2024 кредитної заборгованості, а саме: 167\~227,53 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28\~078,31 грн. заборгованість за відсотками. Тому з метою захисту прав кредитора, позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Згідно поданої до суду заяви, представник позивача [PERSON] просить проводити розгляд справи за відсутності представника, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] не повідомив причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подав. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як установлено судом та підтверджується письмовими доказами, 24 червня 2020 року між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 361RPUA201760001, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 310\~000,00 грн. з цільовим призначенням: на споживчі цілі (а.с. 200-211 копія договору). За умовами п. п. 3, 4, 9 вказаного кредитного договору кредит надано на строк з 24 червня 2020 року по 23 червня 2025 року з фіксованою процентною ставкою 18,99% та 29,99% у разі настання відкладальної обставини, передбаченої у п. 1.7 загальної частини договору і графіком платежів зазначених в додатку №1 до договору. Додаток №1 до договору № 361RPUA201760001 у виді таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі графік платежів за кредитом, також містить у собі строк кредиту, суму кредиту, загальну вартість кредиту, орієнтовний щомісячний платіж (а.с. 212-215). Відповідачу згідно кредитного договору № 361RPUA201760001 АТ «Правекс Банк» було перераховано кредитні кошти в розмірі 310\~000,00 грн. на рахунок з призначенням платежу «надання кредиту згідно договору №361RPUA201760001 від 24.06.2020, укладеному з [PERSON] », що підтверджується меморіальним ордером №297094794 від 24 червня 2020 року (а.с. 226 копія ордеру). Відповідач [PERSON] до 24.05.2023 частково сплачував кошти в рахунок повернення отриманих кредитних коштів, що підтверджуються наданими в матеріалах справи виписками банку та розрахунком заборгованості. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 11.04.2024 має заборгованість у сумі 195\~305,84 грн. (а.с. 18-20 розрахунок, а.с. 21-191 - виписка), з яких: -167\~227,53 грн. заборгованість за тілом кредиту, -28\~078,31 грн. заборгованість за відсотками. Розміри кредитної\~заборгованості та\~її складові\~відповідач не\~спростував,\~контррозрахунку боргу\~не надав,\~тому наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~422,40 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), яку суд вважає можливим задовольнити.

Outcome: approved