Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. відкрито виконавче провадження № 65002472, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2132, виданого 22.02.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 10\~663, 21 грн. Зазначає, що 17.10.2024 постановою про арешт коштів боржника було накладено арешт на рахунок для отримання пенсії позивача в АТ «Ощадбанк». Пенсія є єдиним джерелом для існування позивача та його сім`ї. Після блокування пенсійного рахунку позивач дізнався про існування виконавчого напису та виконавчого провадження. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено про звернення стягнення за кредитним договором № 1081615 від 19.07.2019, укладеним між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» за період з 27.12.2019 по 16.02.2021 в сумі 9\~663, 21 грн; сума за вчинення виконавчого нопису 1\~000 грн. Загальна сума до стягнення 10\~663, 21 грн. 31.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанови про стягнення з позивача основної винагороди та витрат на проведення виконавчих дій. Крім того, 05.05.2021 ним винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача. Позивач вважає, що виконавчий напис є протиправним та не підлягає виконанню. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус мав перевірити, чи додано на обгрунтування документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусів ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою було внесено зміни до розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для отримання виконавчого напису нотаріуса кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак,\~постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису, та не враховано, що у сторін є спір щодо розміру заборгованості та те, що стягувачем не дотримано вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Позивач стверджує про неотримання від відповідача повідомлення письмової вимоги про усунення порушень договору. Крім того, представлена нотаріусу заборгованість є спірною, оскільки позивач заперечує суму заборгованості в повному обсязі. Також позивач зазначає, що за неодноразові порушення законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями суддів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, наказом Мінюсту № 1358/5 від 14.04.2021 було анульовано свідоцтво на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я [PERSON] . За вказаних обставин позивач просить суд визнати виконавчий напис № 2132 від 22.02.2021, який вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 2 - 7). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22). В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча відповідач належним чином і в установленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а саме шляхом доставки судової повістки та інших документів до електронного кабінету відповідача. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання також не з`явились з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. ТОВ «Вердикт Капілал» звернулося до приватного виконавця Тимощука В.В. 02.03.2021 із заявою про примусове виконання рішення, якою просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за № 2132 від 22.02.2021 (а.с. 8). Згідно копії виконавчого напису, 22.02.2021 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 2132, про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому ТОВ «Авентус Україна» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1081615 від 19.07.2019, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , а саме за період з 27.12.2019 по 16.02.2021 суму заборгованості, що складає 9\~663, 21 грн., прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту 3100,\~80\~грн;\~сума заборгованості\~за відсотками\~та комісіями\~6\~562,\~41\~грн;\~стягнення плати\~за вчинення\~виконавчого напису\~в розмірі\~1\~000\~грн;\~загальна сума,\~що підлягає\~стягненню \~10\~663,\~21\~грн (а.с. 9). З копії даного виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (а.с. 9). Згідно копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича від 31.03.2021, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №\~65002472 з примусового виконання виконавчого напису №\~2132, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт\~Капітал»заборгованості в сумі 10\~663, 21 грн, за місцем проживання боржника на території Вінницького району Вінницької області. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.05.2021, стягнення по даному виконавчому провадженні було звернуто на доходи [PERSON] як боржника. Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 31.03.2021, приватним виконавцем визначено для боржника за даним виконавчим провадженням розммір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 500 грн. (а.с. 10, 11, 12). Тобто вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений до примусового виконання та на підставі нього відкрито виконавче провадження. Відповідно до копії наказу Міністерства юстиції України від 14.04.2021 № 1358/5 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] , свідоцтво, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 за № 8832 на ім`я [PERSON] було анульоване (а.с. 14). Наказом Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 15.04.2021 № 85/4 про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. було припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. з 15.04.2021 та припинено дію реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 170 від 09.11.2017 (а.с. 15, 16). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис\~вчиняється нотаріусом\~незалежно від\~місця виконання\~вимоги,\~місцезнаходження боржника\~або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, вчиняючи 22.02.2021 виконавчий напис № 2132, приватний нотаріус Личук Т.В. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №\~662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19) зазначив, що якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Відповідно, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від відповідача передбачені чинним законодавством документи, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ТОВ «Вердикт\~Капітал»не скористався правом на надання суду відзиву на позовну заяву, а також не надав суду доказів нотаріального посвідчення кредитного договору та не надав документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, хоча був повідомлений належним чином про відкриття провадження за відповідною позовною заявою, дату, час та місце розгляду справи. Отже, за відсутності спростованих відповідачем доводів та заперечень позивача, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а отже виконавчий напис було вчинено безпідставно, за відсутності підтвердження існування нотаріально посвідченого договору між сторонами та безспірної заборгованості, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1\~211, 20 грн за звернення до суду із позовною заявою (а.с. 1). На підтвердження понесення позивачем інших судових витрат доказів не надано. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved