Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 25.10.2024 р., 07.11.2024р., 05.12.2024р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надав. Позивачка уточнила позовні вимоги (зменшила розмір аліментів з 1/3 частини на частину), підтримала їх в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін; копія свідоцтва про народження дитини доньки [PERSON] , [INFO] ; довідка про реєстрацію дитини за її місцем мешкання. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів з відповідача [PERSON] , із яким вона перебувала у фактичних сімейних відносинах і який є батьком дитини, зазначивши, що в період з травня 2021р. по червень 2024р. вона спільно мешкала із [PERSON] , потім вони розійшлися, в даний час мешкають окремо, не ведуть спільного господарства та не утворюють спільного сімейного бюджету. Відповідач матеріально доньку не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов`язаний це робити. В даний час донька знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому виникла необхідність у стягненні її у примусовому порядку. Позивачка займається вихованням дитини, її утриманням, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. За відомостями позивачки відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до\~статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3\~ст. 181 СК України\~передбачена можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Згідно із ч. 3\~статті 181 СК України\~з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, на підставі ч. 1\~ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 18 вересня 2024 року. Крім того, в порядку ст. 141 ЦК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved