Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: 1)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 12 826,53 грн.; 2)стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича на користь на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2 527,50 грн.; 3)стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 72921 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 18275,00 грн. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» пред`явило виконавчий напис № 72921 від 09.10.2020 для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В., на підставі якого приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 18.03.2021. Так, 21.04.2021 приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на дохід [PERSON] , який він отримує в ВЧ [NUMBER] . Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати № 4625окл від 05.11.2021 з [PERSON] за постановою від 21.04.2021 ВП № [NUMBER] виданою за виконавчим документом виконавчий напис № 72921 від 09.10.2021 за період з 01.05.21 по 09.10.2021 утримано 15354,03 грн., які було перераховано згідно платіжних доручень на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. Згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в процесі виконання виконавчого провадження було понесено мінімальні витрати виконавчого провадження на загальну суму 700,00 грн. Згідно постанови про стягнення з боржника основної грошової винагороди основна винагорода склала 1827,50 грн. Отже, загальна сума стягнута виконавцем в рахунок відшкодування витрат виконавчого провадження та винагороди склала 2527,50 грн., сума перерахована стягувачу ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» 12826,53 грн. 22.10.2021 рішенням Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 285/4974/21, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 72921 вчинений 09.10.2020 приватним нотаріусе Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС заборгованості в розмірі 18275,00 грн. При цьому, відповідачі не повернули позивачу кошти, набуті без достатньої правової підстави. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію ухвали суду від 05.04.2024, з копією позовної заяви з додатками, відповідачами було отримано 01.05.2024 та 09.05.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового направлення. Будь-яких заяв по суті справи до суду не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 18.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] про примусове виконання виконавчого напису № 72921 виданого 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 18 275,00 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1 827,50 грн. 21.04.2021 у виконавчому провадженні № [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 17.05.2021 у виконавчому провадженні № [NUMBER] приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Як убачається із звіту про здійснені відрахування та виплати від 05.11.2021 № 4625 ОКЛ з [PERSON] за постановою від 21.04.2021 ВП № [NUMBER] на підставі виконавчого напису № 72921 виданий 09.10.2020, виданого Військовою частиною [NUMBER] , було здійснено відрахувань на загальну суму 15 354,03 грн., які було перераховано на рахунок приватного виконавця Лужинецького П.В. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.10.2021 у цивільній справі № 285/4974/21 позовні вимоги задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований у реєстрі за № 72921, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 18275,00 грн. таким, що не підлягає виконанню Згідно ч. 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відтак, встановлені обставини рішенням суду від 22.10.2021 у межах цивільної справи № 285/4974/21 є преюдиційними для розгляду даної цивільної справи. Так, у постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 19.12.2019 по справі № 520/11429/17, колегія суддів визначила, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Таким чином, судом встановлено, що під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» фактично стягнуто заборгованість в сумі 12 826,53, а на користь приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича основну винагороду та мінімальні витрати виконавчого провадження в загальному розмірі 2 527,50 грн. Відповідно до положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про : 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов : 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 ). Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того, згідно п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17). Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття ( збереження ) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Судом установлено, що рішенням суду виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом відносно позивача визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, відтак кошти, стягнуті при примусовому виконанні виконавчого напису, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані відпала. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, 28.01.2020 у справі № 910/16664/18. Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20. Таким чином, враховуючи, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» примусово стягнутих з [PERSON] за виконавчим написом грошових коштів у сумі 12 826,53 грн., а також відповідно й для набуття приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. стягнутих з [PERSON] під час примусового виконання виконавчого напису основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі 1 827,50 грн., оскільки виконавчий напис, що слугував підставою для стягнення, було визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 12 826,53 грн. та грошові кошти у сумі 2 527,50 грн. з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича. У порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду позивач, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, з урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», пп.2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» судовий збір у розмірі - 1 015,10 грн., а з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича - 196,10 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved