Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

06.09.2024р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказує,що починаючи з 13.06.2019 на підставі виконавчого листа виданого згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі 215/3347/19, з позивача стягуються аліменти [NUMBER] утримання двох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Наразі позивач перебуває у скрутному матеріальному становище, оскільки є інвалідом І групи та отримує допомогу по інвалідності у розмірі 1986,67 грн., іншого заробітку він не має, а тому просить зменшити розмір стягнути аліментів до 1/6 частини його доходу. Також, позивач у зв`язку із його матеріальним становищем просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка складає 99154,40 грн. Ухвалою від 24.09.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.10.2024. Ухвалою суду від 25.10.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 03.12.2024. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання з`явилася, з даним позовом не погодилась, оскільки вона сама несе тягар утримання двох дітей, відповідач аліменти не сплачує належним чином тривалий час. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів судом встановлені такі обставини та визначені до них правовідносини. Позивач є батьком дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з нього стягуються аліменти на утримання дітей на користь опікуна дітей [PERSON] на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі 215/3347/19, а.с. 8-10. Згідно виписних епікризів та довідки до акту МСЕК № 564539, [PERSON] з 01.04.2024 встановлено інвалідність І групи Б та йому протипоказані всі види праці, а.с. 11,12,13,14,15,16. Відповідно довідки про доходи № 9882 8984 8499 9811, сума пенсії [PERSON] за 12 місяців складає 22666,68 грн., з березня 2024 р. його пенсія на місяць складає 1986,67 грн., а.с.17. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 30.06.2024. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 99154,40 грн., а.с. 18. Докази, які надала відповідач [PERSON] , а саме квитанції про витрату коштів на утримання дітей, а.с. 69-74, суд до уваги не бере, оскільки вони подані всупереч встановленому ЦПК України порядку. Оцінка суду. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2\~ст.51 Конституцією України,\~є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень викладених у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Так, у даному випадку стягнення аліментів з позивача на утримання дітей складають 1/3 його заробітку, який на місяць складає 1986,67 грн., що в свою чергу негативно впливає на майновий стан [PERSON] , крім того позивач є інвалідом І групи з 01.04.2024 і всі види праці йому протипоказані, тобто його майновий стан змінився на цей час, що є підставою для перегляду розміру аліментів з метою захисту майнових прав позивача. У відповідності до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, переглядаючи і визначаючи розмір аліментів суд враховує, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка складає 1986,67 грн., не працездатний, на утриманні непрацездатних батьків не має. Відтак слід зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Тернівського районного\~суду міста\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~по справі\~215/3347/19 з1/3 частини до розміру 1/5 частини, зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Що стосується позовної вимоги щодо звільнення від заборгованості по аліментам, яка стонам на 30.06.2024 складає 99154,40 грн., суд зазначає таке. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.197 СК України\~з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~суд у випадках, передбачених\~ст.197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Так, у цьому випадку [PERSON] група з інвалідності була встановлена лише з 01.04.2024, тоді як аліменти стягуються з червня 2019 року і заборгованість по їх сплаті на квітень 2024 року складала 94749,06 грн., тобто до встановлення інвалідності позивачу. Позивач отримує певну суму доходу. Доказів відсутності майна в позивача суду також не надано. Таким чином, з врахуванням обставин, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров`я, беручи до уваги те, що утримувати неповнолітніх дітей є обов`язком як опікуном, так і батька, виходячи з інтересів дітей, які є більш важливими за інші обставини, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості, у звязку з чим в задоволенні позову позивача в цій частині слід відмовити. Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). П. 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~закріплено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності\~ст.141ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.

Outcome: partial