Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

23.03.2023\~року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Турківський районний суд Львівської області через свого представника адвоката Луку\~Т.М. з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій просить стягнути з [PERSON] кошти за договором позики від 12.07.2022 в сумі 22\~500,00\~євро, три відсотки річних за порушення виконання зобов`язання в сумі 264,66\~євро, пеню за договором позики від 12.07.2022р. в сумі 36\~800,00\~євро та судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023\~року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц\~Р.І. передана дана справа. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 14.02.2024\~року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] кошти за договором позики від 12.07.2022 року в сумі 22500,00 євро; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] три відсотки річних за порушення виконання зобов`язання відповідно до 625 ЦК України в сумі 264,66\~євро; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] пеню за договором позики від 12.07.2022\~року в сумі 36800,00\~євро; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] понесені судові витрати в загальній сумі 5097,13\~грн як сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви; стягнути з [PERSON] в користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37993783, рахунок UA908999980313111256000026001, назва отримувача: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ суду 02886806, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 8322,87\~грн. 23.02.2024 року складено повний текст судового рішення. 20.02.2024\~року засобами підсистеми «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] адвоката Луки Тараса Миколайовича надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому представник просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 109481,11\~грн, що понесенні у зв`язку з розглядом даної справи. Рішення Турківського районного суду Львівської області від 14.02.2024\~року оскаржив відповідач [PERSON] , цивільну справу було надіслано до Львівського апеляційного суду для розгляду в апеляційній інстанції. 04.07.2024\~року постановою Львівського апеляційного суду задоволено частково. Рішення Турківського районного суд Львівської області від 14 лютого 2024 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 264,66 євро та пені в сумі 36 800 євро скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні даних вимог позивача; змінено рішення в частині розподілу судових витрат. 02.10.2024\~року цивільна справа повернута в Турківський районний суд Львівської області після апеляційного розгляду. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] адвоката Луки Тараса Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Судові засідання призначалися на 20.11.2024 та 27.11.2024. В судове засідання сторони не прибули, не забезпечили самопредставництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтвердженнями, причини неприбуття в суд не повідомили, клопотань не надсилали. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч.5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1,3 ст.133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: п.1) на професійну правничу допомогу. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що правову допомогу [PERSON] надавав [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги та представництво інтересів №01/17.12.2022 від 17 грудня 2022 року. Згідно додатку №2 до договору про надання правової допомоги та представництво інтересів №01/17.12.2022 від 17 грудня 2022 року та акту приймання виконаних робіт від 16 лютого 2024 року, адвокатом Лукою\~Т.М. було надано послуги з професійної правничої допомоги у справі №458/319/23, до яких відносяться юридичні послуги (представництво інтересів та правова допомога [PERSON] у межах справи №458/319/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, а саме: складання і направлення претензій та листів-вимог [PERSON] , проведення розрахунків заборгованості та її складових, складання і направлення адвокатом позовної заяви до Турківського районного суду Львівської області (з поштовими витратами та витратами на копіювання), складання і направлення адвокатом заяв та клопотань, відповіді на відзив, представництво інтересів у Турківському районному суді Львівської області) протягом березня 2023р. - лютого 2024р. - 36000,00грн. (24 год. роботи); досягнення зі сторони виконавця для замовника позитивного результату у межах справи №458/319/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, що слухається у провадженні Турківського районного суду Львівської області де судом першої інстанції прийнято рішення про повне задоволення позову, «гонорар успіху» Виконавця складає 3% від стягнутої виконавцем у користь замовника суми згідно рішення суду, а саме 1786,9398 Євро, згідно курсу НБУ (41,1212 грн. за 1 Євро) на момент винесення такого рішення суду, що міститься на офіційному сайті НБУ, а саме 73481,11грн. Вартість послуг на підставі додатку №1 до договору про надання правової допомоги та представництво інтересів №01/17.12.2022 від 17 грудня 2022 року та акту приймання виконаних робіт від 16 лютого 2024 року складає 109481,11 грн. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Суд зазначає зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial