Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 23.07.2002 року Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову зазначено, що спільне проживання у них з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними фактично припинені на протязі тривалого часу. Вони з відповідачем проживають окремо один від одного та повністю припинили шлюбні відносини, а тому подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Ухвалою суду від 11.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача до суду надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Позивач зазначила, що шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з квітня 2024 року. Від відповідача до суду надійшла заява в якій він просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував та просив шлюб з позивачем розірвати. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті. Сторони перебувають в шлюбі з 23.07.2002 року, який зареєстрований Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що неповнолітніх дітей сторони не мають. Судом на підставі наданих суду матеріалів, з`ясовані фактичні обставини та мотиви розірвання шлюбу, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить інтересам кожного з подружжя, враховуючи небажання та неспроможність подружжя відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд з огляду на наведене, приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені на протязі тривалого часу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved