Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У травні 2023 року до суду звернувся [PERSON] в особі свого представника - адвоката Бабіча С.А., з позовом до ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» про визнання незаконним та скасування наказу № 28 від 02.05.2022 про призупинення дії трудового договору та щодо скасування наказу. В обґрунтування позову зазначив, що 18.04.2003 [PERSON] був прийнятий на посаду економіста у ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай». 01.02.2021 відповідно до наказу № 16 був переведений з посади економіста на посаду інженера з охорони праці. 29.04.2022 позивач прийшов на роботу, однак в.о. директора ТОВ «Агрофірам «Зелений Гай» [PERSON] повідомив, що позивача звільнено з займаної посади інженера з охорони праці з 29.04.2022 без повідомлення підстав звільнення. Пізніше з`ясувалось, що наказом № 26 від 29.04.2022 [PERSON] звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Підстава звільнення - заява [PERSON] , від 29.04.2022. Однак позивач стверджує, що він жодних заяв про звільнення не писав, та звільнятись з посади він не бажає. [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення судових витрат (справа № 317/791/22) В ході розгляду вказаної справи, 04.04.2023, представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі в порядку ст. 255 ЦПК України, пославшись на те, що директором ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» [PERSON] від 02.05.2022 видано наказ № 28 яким скасовано наказ № 26 від 29.04.2022 про звільнення [PERSON] , у зв`язку з неправильним оформленням заяви [PERSON] . З огляду на вищевикладене позивач вважає, шо наказ № 28 від 02.05.2022 є незаконним, фіктивним та можливо підробленим вже безпосередньо на момент розгляду справи № 317/791/22, у зв`язку з чим підлягає скасуванню як цілком так і окремо, в частині призупинення дії трудового договору з інженером охорони праці [PERSON] з 02.05.2022, оскільки він не відповідає положенням ст. 13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», є свавільним, дискримінаційним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у справі - ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» в особі свого представника - адвоката Мельника О.А. надала до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі пославшись на те, що ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» надає можливість роботодавцю призупинити трудові відносини з робітником у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи, а призупинення трудових відносин не тягне за собою припинення трудових відносин. Підприємство фактично здійснює свою діяльність на території України, яка на цей час є тимчасово окупованою, у зв`язку з чим проводити господарську діяльність на цей час неможливо. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якій зазначив про те, що право роботодавця призупиняти дії трудового договору не є абсолютним, та можлива за наявності двох умов, а саме: одночасна абсолютна неможливість надання роботи, та абсолютна неможливість виконання роботи у зв`язку з військовою агресією. В свою чергу позивач має та мав можливості виконувати свою роботу як за місцем знаходження ТОВ «Агрофірам «Зелений Гай» так і дистанційно. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.07.2023, за клопотанням представника позивача, було змінено порядок розгляду вказаної цивільної справи з спрощеного провадження на загальне позовне зі стадії підготовчого провадження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 22.02.2024, за клопотання представника позивача, по справі призначено фізико-хімічну експертизу. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Бабіч С.А. повторно не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншій цивільній справі. Представник відповідача адвокат Мельников О.А. до суду не з`явився. надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи без участі сторін та їхніх представників, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. При цьому суд констатує про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за клопотанням представника позивача, оскільки вказані ним причини неявки не є достатніми та поважними. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу № 28 від 02.05.2022 який було видано директором ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» [PERSON] скасовано наказ № 26 від 29.04.2022 про звільнення [PERSON] , інженера охорони праці за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. На підставі ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинено дію трудового договору з інженером з охорони праці [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з 02.05.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи до закінчення воєнного стану. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат на час призупинення трудового договору провести в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з вказаним позовом [PERSON] зазначає про те, що на його думку, вказаний наказ № 28 від 02.05.2022 є фіктивним, та можливо підробленим, метою виготовлений з метою закриття провадження у справі № 317/791/22, яка перебуває на розгляді Запорізького районного суду Запорізької області, обґрунтовуючи свої доводи в цій частині тим, що спірний наказ було виготовлено значно пізніше тієї дати, якою він датований. Однак дослідивши матеріали справи, суд констатує те, що позивачем не надано жодних доказів того, що оскаржуваний наказ № 28 від 02.05.2022 є фіктивним, або підробленим, а так само того, що його було виготовлено не 02.05.2022, а значно пізніше. Так в ході розгляду справи, за клопотання представника позивача, по справі було призначено фізико-хімічну експертизу на вирішення якої поставлені питання: - Чи відповідає час виконання друкованого тексту наказу №28 ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» від 02.05.2022 року - даті, вказаній у наказі від 02.05.2022 року? - Якщо ні, то в який проміжок часу надруковано текст наказу №28 ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» від 02.05.2022 року? - Чи відповідає час виконання у наказі №28 ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» від 02.05.2022 року, підпису директора ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» [PERSON] даті, вказаній у наказі від 02.05.2022 року? - Якщо ні, то в який проміжок часу було виконано підпис директора ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» [PERSON] у наказі №28 від 02.05.2022 року? Для проведення вказаної експертизи, експерту було направлено оригінал наказу № 28 від 02.05.2022. Відповідно до висновку експерта № 1959 від 11.06.2024 визначено, що встановити час виконання друкованого тексту наказу № 28 ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» від 02.05.2022 не уявляється можливим. Встановити час виконання, у наказі № 28 ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» від 02.05.2022, підпису директора ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» [PERSON] не уявляється можливим. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати оскаржуваний позивачем наказ № 28 від 02.05.2022, підписаний директором ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» [PERSON], фіктивним або підробленим, з підстав ня кій вказує позивач. Щодо інших доводів позовної заяви суд дійшов наступних висновків. Відповідно до витягу з реєстру юридичних осіб ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» зареєстрована 14.03.2000 за реєстраційним номером 10821200000000097 за адресою: [ADDRESS] , керівник - [PERSON] , вид діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Відповідно до копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 12.11.1971 [PERSON] 01.02.2021 переведений на посаду інженера з охорони праці. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В ході розгляду справи сторонами визнано факт того, що дійсно позивач [PERSON] працевлаштований у ТОВ « Агрофірма «Зелений Гай» на посаді інженера з охорони праці. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу, що є загальновідомим фактом. Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В постанові Верховного Суду по справі № 303/7508/22 від 18.10.2022 р. містяться наступні правові висновки з аналогічних правовідносин. 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набрав чинності 24 березня 2022 року. Вказаний Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Частинами другою та третьою статті 1 Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (тут і далі у редакції, чинній на час винесення оспорюваного наказу від 31.08.2023 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади. Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Отже, роботодавцю надано право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах: від 01 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23). Відомості, що позивач в досудовому порядку передбаченому ч. 3 статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскаржив спірний наказ про призупинення дії трудового договору з ним, в матеріалах справи відсутні. З наданих суду доказів, вбачається, що позивач не звертався до роботодавця з вимогою відновити трудові відносини та забезпечити його роботою відповідно до його спеціальності. Місце роботи позивача знаходилось в с. Зелений Гай Мелітопольського (Веселівського) району Запорізької області, який з 2022 року територією, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. В матеріалах справи відсутні докази того, що майно підприємства та його виробничі потужності були евакуйовані на підконтрольну територію України, а так само те, що ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» продовжує здійснювати діяльність пов`язану з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Окремо суд констатує те, що позивач також фізично перебуває на непідконтрольній території, у в`язку з чим, не зрозуміло яким саме чином він зможе виконувати свої посадові обов`язки. Таким чином дані обставини унеможливили виконання позивачем свої посадових обов`язків на його робочому місці. Дистанційна форма роботи для позивача роботодавцем не запроваджувалася у порядку передбаченому стаття 60-2 КЗпП України. Відомості, що позивач зверталась до роботодавця із заявою про зміну умов договору та перехід на дистанційну роботу, в матеріалах справи відсутні. Також позивачем не надано доказів, що ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай» наразі взагалі має можливість здійснювати свої функції щодо вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур дистанційно. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що роботодавцем правомірно, на підставі статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», було прийнято оскаржуваний наказ про призупинення трудових відносин з позивачем. Вказаний захід є вимушеним, тимчасовим та таким, що не залежить від волі роботодавця надати працівнику роботу, застосований з урахуванням того, що працівник не може виконати свою роботу інженера з охорони праці, оскільки здійснення підприємством, в якому працює позивач, вирощування зернових культур з часу видання оскаржуваного наказу, з об`єктивних і незалежних причин (внаслідок дій держави, що здійснює військову агресію проти України і на яку покладається обов`язок з відшкодування вимушених майнових втрат) є неможливим. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що заявлені основні позовні вимоги про скасування оскаржуваного наказу та похідні від них про стягнення витрат на професійну правову допомогу задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed