Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Рішенням суду від 07 листопада 2024 року позов задоволено . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2 250,55 грн. \~ \~ \~ \~Стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] 225,05 грн виконавчого збору та 180,00 грн витрат виконавчого провадження, а всього 405,05 грн. 11 листопада 2024 року позивач звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"8 474,00 грн; з державного бюджету України 847,00 грн; за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 677 грн, - витрат на професійну правничу допомогу у справі № 712/8267/24. В обґрунтування клопотання вказує, що звертаючись до суду з цим позовом стороною позивача у додатках до позовної заяви долучені докази підтверджуючі розмір витрат на професійну правничу допомогу, а зокрема: договір про надання правничої допомоги від 14.02.2024; додаткова угода № 1 від 13.05.2024 до договору про надання правничої допомоги від 14.02.2024; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 01.07.2024 за договором про надання правничої допомоги від 14.02.2024. При поданні до суду позовної заяви, представником позивача, на виконання вимог статей 134, 175 ЦПК України вказано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу становить 10 000,00 грн. На виконання умов пункту 3.1. Договору сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 13.05.2024 до Договору якою погодили вартість правничої допомоги, відповідно до якого винагорода адвоката за надання правової допомоги клієнту у справі про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, що полягає у правовому супроводі справи у суді першої інстанції, що включає усі види правничої допомоги передбаченої Договором складає 10 000,00 грн та підлягає сплаті протягом 5-ти робочих днів з дня ухвалення відповідного рішення у справі. Представник відповідача Державної казначейської служби України у відзиві на позовну заяву від 26.07.2024 року зазначило те, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу завищеним та непропорційним позовним вимогам, оскільки у 3,77 рази перевищує ціну позову. Казначейство вважає, що судові витрати підлягають розподілу між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ), оскільки зазначені юридичні особи порушили права та законні інтереси позивача в розмірах визначених судом. Позивачем не оскаржуються дії Казначейства і як вбачається з матеріалів справи, Казначейство не порушувало права та законні інтереси позивача. Представником відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 968,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якої складає 10 000,00 грн. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" 12.09.2024 року звернувся до суду з клопотанням про зменшення судових витрат. В обґрунтування клопотання посилався на те, що відповідач не погоджується з визначеним розміром витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, не може бути завищеним та має бути співмірним з обсягом наданих послуг адвоката, інакше суд може дійти висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останнього, підлягає зменшенню. Ціна позову 2 250,55 грн, що у п`ять разів менша ніж заявлені витрати на правничу допомогу. Вказані витрати не є співмірними до ціни позову та не розумними. Справа не є складною. \~ \~ \~ \~12 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття до розгляду заяви та призначення її до розгляду у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. У відповідності до\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до частини першої та другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У постанові\~від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved