Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» - Городніщева Є.О. звернулася до суду із позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 08.08.2023 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікацйної системи, був укладений електронний договір №6943926 про надання споживчого кредиту, згідно якого останній отримав суму кредиту у розмірі 12 500 гривень, строком на 30 днів, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилася заборгованість, яку ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за Договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року відступило ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за ним рахується заборгованість у розмірі 46\~578,75 гривень, з яких 12 500 гривень становить тіло кредиту та 19\~153,75 гривень нараховані відсотки, яку предствник позивача просить стягнути в судовому порядку. Крім цього, представник позивача просить суд стягнути із відповідача проценти за 60 календарних днів у сумі 14\~925 гривень. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі і вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.08.2023 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №6943926, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 12 500 гривень. Підписавши договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Також судом встановлено, що ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 12 500 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена і становить 46\~578,75 гривень, з яких 12 500 гривень становить тіло кредиту та 19\~153,75 гривень нараховані відсотки, а також проценти за 60 календарних днів у сумі 14\~925 гривень. Крім того, судом також встановлено, що 27.05.2024 року ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №27.05/24-Ф, за плату відступило, а ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги на суму за кредитним договором №6943926, боржником якого є [PERSON] .. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч.1\~ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК Українипередбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст.611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані представником позивача докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідач [PERSON] , у передбачений судом строк, відзив на позовну заяву не подав, а отже не надав суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували заявлені вимоги представником позивача. Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26.08.2024 року, укладений із адвокатом Городніщева Є.О., Рахунок на оплату №4958-07/10-2024 від 07.10.2024 року на суму 10 000 гривень, Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 07.10.2024 року згідно Договору №26/08-2024 від 26.08.2024 року. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial