Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський», в якому просив установити факт, що договір оренди землі, зареєстрований 18 січня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між [PERSON] та АПК «Старосільський», предметом якого є земельна ділянка площею 5,3632 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424, яка розташована на території Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, належить [PERSON] , [INFO] . Також позивач просив достроково розірвати договір оренди землі, зареєстрований 18 січня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між ним та відповідачем щодо земельної ділянки площею 5,3632 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424, та припинити речове право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за АПК «Старосільський». Також позивач просив вирішити питання судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч умов договору, укладеного між сторонами, відповідачем виплата орендної плати за 2022-2023 роки не сплачувалася. Порушення носило систематичний характер. В силу статей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України позивач, як власник земельної ділянки, обрав захист своїх прав шляхом розірвання договору за рішенням суду, як це передбачено ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 3 зв.). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи, про що свідчить рекомендаційний лист згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» та інформація з трекінгу Укрпошти 0610209904414 (а. с. 51-52, 54). Представник відповідача - арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення судової кореспонденції (а. с. 55). Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендаційний лист згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» та інформація трекінгу Укрпошти 0610209905321 про вручення судової повістки (а. с. 51-52, 53), проте уповноважений представник в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом статей 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Між [PERSON] (орендодавцем за договором) та Агропромисловим кооперативом «Старосільський» (відповідачем у справі, орендарем за договором) було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 січня 2022 року. Відповідно до умов зазначеного договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Старосільського старостату, площею 5,3632 га, у тому числі, ріллі 5,3632 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424. Договір укладено на 7 років до 15.12.2028 (а. с. 6). За змістом урегульованих умов у пунктах 4.1., 4.3. договору орендна плата вносить орендарем у грошовій формі у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 9469 грн 86 коп в рік. Орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі - 1 раз на рік до кінця першого за звітним роком місяця, натуральна та відробіткова - протягом року в міру потреби та можливостей в їх наданні. Повний розрахунок по орендній платі проводиться не пізніше як 1-го березня наступного за звітним роком. (а. с. 6) У пунктах розділі 12 договору визначено порядок зміни умов договору і припинення його дії. Відповідно до пунктів 12.3., 12.4. договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Аналіз змісту договору оренди землі, який укладений між сторонами свідчить, що між ними виникли правовідносини оренди землі. Згідно із ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічним чином оренда землі визначається і в Законі України «Про оренду землі». За змістом ч. 1 ст. 2 цього Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. За інформацією з Державного реєстру речових прав від 12.08.2024 установлено, що [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 5,3632 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424 на підставі рішення 26 сесії сьомого скликання Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.06.2020 (а. с. 9). Водночас, звертаючись із вказаним позовом позивач просить встановити факт, що договір оренди землі, що зареєстрований 18 січня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між [PERSON] та АПК «Старосільський», предметом якого є земельна ділянка площею 5,3632 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424, яка розташована на території Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування цієї вимоги позивач вказує, що в оспорюваному договорі оренди землі невірно вказано його прізвище, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Аналіз наведених норм чинного законодавства у співставленні із пред`явленими вимогами позивача до відповідача, свідчать про те, що дострокове розірвання договору оренди землі безпосередньо пов`язане з вимогою про захист його суб`єктивного права як сторони правочину - належність його прав та обов`язків як орендодавця за договором оренди землі, де визначальним, у тому числі, є його ім`я. Відповідно до п. 2.1. оспорюваного договору оренди землі вбачається, що в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 5,3632 га, у тому числі рілля 5,3632 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424. При цьому у розділі «Реквізити сторін» зазначено як орендодавця особу, у якої ідентифікаційний номер, паспортні дані, місце реєстрації повністю співпадають із відомостями, зазначеними в паспорті та картці платника податків позивача у вказаній справі - [PERSON] . Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт укладення договору оренди землі саме між [PERSON] (позивачем у справі) та відповідачем - АПК «Старосільський» щодо земельної ділянки, яка належить [PERSON] і, за всіма індивідуальними характеристиками вказана земельна ділянка, і є предметом в оспорюваному договорі. У зв`язку з чим, суд доходить висновку про правомірність та законність заявленої позивачем вимоги, що договір оренди землі, який зареєстрований 18 січня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між [PERSON] та АПК «Старосільський», предметом якого є земельна ділянка площею 5,3632 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:3424, яка розташована на території Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене вище, заявлені позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Також, звертаючись з вказаним позовом, позивач зазначив, що при укладенні договору сторони узгодили вартість розміру орендної плати і строки її виплати, однак орендна плата за 2022-2023 роки відповідачем не сплачувалася, відбувалося систематичне порушення умов договору з боку відповідача. Частина 1 статті 13 ЦПК України закріплює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). При цьому власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Частиною 2 статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частини 1 та 2 статті 651 ЦК України визначають, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду за вимогою однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавлялась того на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими Законами України. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. При цьому неважливо, чи несплата орендної плати була в повному обсязі або частково. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення Закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Докази виплати відповідачем орендної плати у розмірі, обумовленому у договорі оренди земельної ділянки, за період за 2022 та 2023 роки, у справі відсутні. Виходячи з принципу диспозитивності у цивільному процесі, позивач має самостійно вирішувати, чи поєднати, чи заявити окремо вимоги про стягнення недоплаченої суми орендної плати, або не заявляти таких вимог. Стягнення суми недоплаченої орендної плати не є предметом цього позову. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок зі сплати орендної плати позивачу, оскільки орендна плата за користування належною останньому земельною ділянкою за період 2022-2023 роки плата не сплачена, отже відбувалося систематичне порушення умов договору з боку відповідача. За таких обставин, наявні підстави вважати, що з боку відповідача відбулося систематичне порушення обов`язку по сплаті орендної плати за користування спірною земельною ділянкою. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі з підстав, що передбачені п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України. Одночасно слід припинити речове право - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421480400:05:000:3424, яке зареєстровано у встановленому законом порядку за АПК «Старосільський». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved