Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя і просить поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: 1. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, площею 202,9 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та право власності на земельну ділянку (цілу частину), кадастровий номер 5910136600:02:001:0009, площею 0,1000 га. 2. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, площею 202,9 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] . 3. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Subaru Forester, 2018 року випуску, державний номер [NUMBER] . 4. Визнати за [PERSON] право власності на частку (у сумі 22920,00 грн.) в статутному капіталі ТОВ «ЕКО-С» (код 30133943), у зв`язку з чим внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань згідно статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». 5. Судові витрати покласти на відповідача. 12.11.2024 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив, в якому він зазначив про те, що не погоджуються з позовними вимогами, виходячи з наступного. З приводу поділу житлового будинку та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , зазначив про те, що, застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1)час набуття майна; 2)кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям в їх сукупності. За приписами ст. ст. 60 63, 68 СК будь-яке майно (крім речей індивідуального користування та речей, які виключені з цивільного обороту), набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Будинок був збудований за особисті кошти відповідача, а отже дані вимоги не підлягають задоволенню. З приводу частки у статутному капіталі ТОВ та транспортного засобу, то це майно також купувалось за особисті кошти відповідача, а тому є його особистою власністю. Таким чином, позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки підстави, зазначені в позові є безпідставними та незаконними, які необґрунтовані належними та допустимими доказами і не відповідають фактичним обставинам справи. Просить відмовити в задоволенні позовних про поділ майна подружжя. 26.11.2024 року до канцелярії суду від позивачки надійшла заява, в якій вона просить суд провести розгляд справи без її участі, оскільки знаходиться за межами Сумської області. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~26.11.2024 року до канцелярії суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи без його участі. Заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання від представника позивачки [PERSON] адвоката Пономаренка О.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. 29 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 29.12.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому за актовим записом № 2559 (а.с.19). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 359 (а.с. 20). Під час шлюбу подружжям було набуто майно, що в розумінні статті 60 Сімейного кодексу України вважається об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 521916, 02 серпня 2005 року [PERSON] отримав у власність земельну ділянку (кадастровий номер 5910136600:02:001:0009), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010561200938 (а.с. 13). З акту готовності об`єкта до експлуатації № 1 від 08.12.2010 року вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (а.с.10-12). На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 01.02.2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.02.2011 року серії САЕ 280164, а саме: на житловий будинок загальною площею 202,9кв.м, житлова площа 87,5 кв.м, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Форма власності: приватна, частка 1/1 (а.с. 4, 5). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.07.2021 року, вбачається, що транспортний засіб SUBARU FORESTER, державний номерний знак [NUMBER] , 2018 року випуску, належить [PERSON] (а.с. 14). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] вніс частку у статутний фонд ТО В «ЕКО-С» у сумі 22920,00 грн. (а.с. 15-18). Таким чином, під час спільного проживання сторонами було придбано земельну ділянку та побудовано житловий будинок, придбано автомобіль, частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКО-С», які є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~60\~СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 цього Кодексу передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. На підставі ч. І ст. 66 СК України подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить па праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до\~уваги інтереси дружини, чоловіка, дитини та інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ спільного\~майна подружжя є таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved