Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, яким просили визнати за ними право власності за набувальною давністю на 1/2 ідеальну, без виділу в натурі, частку житлового будинку, із відповідною часткою у господарських будівлях за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що [PERSON] \~на підставі\~рішення виконавчого\~комітету Львівської\~міської ради\~від 05\~листопада 1954\~року №\~1521\~набула право\~власності на\~житловий будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~про що\~виконавчим комітетом\~Львівської міської\~ради народних\~депутатів видано\~свідоцтво про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок\~від 06\~листопада 1954\~року.\~13\~травня 1957\~року [PERSON] \~подарувала своїй\~племінниці [PERSON] \~згідно договору\~дарування 1/2 ідеальної частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік [PERSON] . [PERSON] , який проживав разом із [PERSON] у житловому будинку в [ADDRESS] . [INFO] без складення заповіту померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть від 09.09.1968 серії [NUMBER] , виданим Львівським міським бюро ЗАГС. Після смерті [PERSON] спадщина не була прийнята, держава в особі відповідних фінансових органів за видачею свідоцтва про право на спадщину не зверталася;\~нотаріус після\~закінчення шестимісячного\~строку з\~дня відкриття\~спадщини свідоцтва\~про право\~на спадщину\~державі в\~особі відповідного\~фінансового органу\~не видавав.\~Після смерті\~ [PERSON] \~у житловому\~будинку по\~ [ADDRESS] залишились\~проживати [PERSON] ,\~її чоловік\~-\~ [PERSON] та\~їх неповнолітні\~діти:\~ [PERSON] (14\~років)\~та [PERSON] \~(11\~років).\~28\~липня 1972\~року без\~складення заповіту\~померла [PERSON] \~(свідоцтво\~про смерть\~від 29.07.1972\~серії [NUMBER] ,\~видане Червоноармійським\~районним бюро\~ЗАГС м.\~Львова).\~Після смерті\~ [PERSON] \~спадщину у\~виді 1/2\~житлового будинку\~на [ADDRESS] прийняли\~в рівних\~частинах її\~чоловік [PERSON] \~та діти:\~ [PERSON] \~( [PERSON] \~-\~прізвище до\~укладення шлюбу)\~та [PERSON] \~(свідоцтво\~про право\~на спадщину\~від 24.07.1974,\~видане 7-ю\~Львівською державною\~нотаріальною конторою).\~На підставі\~вказаного свідоцтва\~про право\~на спадщину\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~набули кожен\~право власності\~по 1/6\~зазначеного житлового\~будинку (реєстраційні\~посвідчення,\~видані 31.06.1974\~Львівським міжміським\~бюро технічної\~інвентаризації).\~08\~червня 1998\~року,\~не залишивши\~заповіту,\~помер [PERSON] \~(свідоцтво\~про смерть,\~видане повторно\~19.05.2021\~Галицьким відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Львові\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів)\~серії [NUMBER] ).\~Після смерті\~ [PERSON] \~належну йому\~1/6\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами по\~ [ADDRESS] успадкували\~його діти\~(позивачі):\~ [PERSON] \~( [PERSON] \~-\~прізвище до\~укладення шлюбу)\~та [PERSON] ,\~про що\~5-ю\~Львівською державною\~нотаріальною конторою\~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 18.01.1999\~№ 2-146.\~03\~лютого 1999\~року Львівським\~обласним державним\~комунальним бюро\~технічної інвентаризації\~та експертної\~оцінки [PERSON] \~та [PERSON] \~видані реєстраційні\~посвідчення про\~право власності\~кожній на\~1/12\~житлового будинку\~по [ADDRESS] .\~Таким чином,\~станом на\~сьогоднішній день\~ [PERSON] (Позивач\~1)\~та [PERSON] \~(Позивач\~2)\~кожній після\~смерті батьків\~належить ідеальна\~1/4\~частки житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~решта 1/2 вказаного житлового\~будинку після\~смерті [PERSON] \~є не\~прийнятою.\~З часу\~смерті [PERSON] \~ [INFO] і\~по теперішній\~час позивачі\~відкрито та\~більше десяти\~років проживають,\~користуються у\~цілому житловим\~будинком за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~сплачують комунальні\~послуги й\~утримують будинок\~в цілому,\~не зважаючи\~на те,\~що у\~його складі\~є 1/2\~частки,\~яка їм\~не належить.\~Такі обставини\~підтверджуються довідкою,\~виданою підприємством,\~що надає\~послуги з\~енергопостачання.\~Заборгованості за\~вказану послугу\~у позивачів\~немає.\~Також вказані\~обставини можуть\~підтвердити свідки,\~що є\~сусідами позивачів.\~Поряд з\~цим,\~згадана 1/2\~частка будинку\~ [PERSON] \~на час\~користування нею\~ [PERSON] \~не була\~виділена в\~натурі,\~порядок користування\~таким майном\~ані договором,\~ані будь-яким\~іншим способом\~визначено не\~було.\~А відтак\~позивачі не\~мали змоги\~в будь-який\~спосіб припинити\~своє користування\~й фактичне\~володіння таким\~майном,\~яке їм\~не належало.\~Такі дії\~позивачів здійснювались\~відкрито й\~безперервно,\~не вчиняючи\~при цьому\~жодних перешкод\~для передачі\~не належного\~їм майна\~із свого\~користування у\~користування відповідача.\~На даний\~час позивачі\~бажають приєднати\~до свого\~строку строк\~володіння згаданим\~майном їх\~батьками [PERSON] \~та [PERSON] \~з 1957\~року (мали\~зареєстроване постійне\~місце проживання\~у вказаному\~будинку),\~оскільки на\~момент смерті\~ [PERSON] \~позивачі були неповнолітніми.\~Позивачі мають\~намір реалізувати\~своє право\~на отримання\~згаданого майна у власність з\~підстав набувальної\~давності,\~аби мати\~змогу в\~повному обсязі\~реалізувати своє право володіння та розпорядження згаданим будинком в цілому. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки спірний будинок разом із господарськими спорудами позивачами (або їх попередниками у спірних правовідносинах) був самочинно реконструйований, внаслідок чого площа будинку збільшилась у понад два рази. Таким чином, володіння самочинно реконструйованим будинком позивачами не може вважатися правомірним та добросовісним, у зв`язку з чим підстави для визнання права власності за набувальною давністю відсутні. Позовна заява надійшла до суду 16.04.2024. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 07.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Всі наявні у справі докази були надані сторонами або витребувані за їх клопотанням судом. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11\~квітня 2019\~року (постанова у\~справі № 462/878/16-ц) набуття\~права власності\~на чужі речі можливе лише за наявності умови законності об`єкта володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (строку володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Згідно з ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, за змістом частин 1 і 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації право власності на цей об`єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України). Відтак, статтею 331 ЦК України не передбачена можливість визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. Відповідно до ст. 331 ЦК України та роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об`єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 05 листопада 1954 року № 1521 набула право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , про що виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 06 листопада 1954 року. Будинок на той час складався із двох житлових кімнат загальною площею 43 м.кв. (житлова площа 33,6 м.кв.), що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на будинок. 13\~травня 1957\~року [PERSON] \~подарувала своїй\~племінниці [PERSON] \~згідно договору\~дарування 1/2 ідеальну частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік [PERSON] . [PERSON] , який проживав разом із [PERSON] у житловому будинку в [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть від 09.09.1968 серії [NUMBER] , виданим Львівським міським бюро ЗАГС. На час смерті [PERSON] у житловому будинку на [ADDRESS] залишились проживати [PERSON] , її чоловік - [PERSON] та їх неповнолітні діти: [PERSON] (14 років) та [PERSON] (11 років), що підтверджується даними будинкової книги на будинок. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року (у редакції на час смерті [PERSON] ) для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть від 29.07.1972 серії [NUMBER] , видане Червоноармійським районним бюро ЗАГС м. Львова). Після смерті [PERSON] спадщину у виді 1/2 житлового будинку на [ADDRESS] прийняли в рівних частинах її чоловік [PERSON] та діти: [PERSON] ( [PERSON] - прізвище до укладення шлюбу) та [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину від 24.07.1974, видане 7-ю Львівською державною нотаріальною конторою). На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули кожен право власності по 1/6 зазначеного житлового будинку (реєстраційні посвідчення, видані 31.06.1974 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть, видане повторно 19.05.2021 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) серії [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] належну йому 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] успадкували його діти (позивачі): [PERSON] ( [PERSON] - прізвище до укладення шлюбу) та [PERSON] , про що 5-ю Львівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.01.1999 № 2-146. 03 лютого 1999 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки [PERSON] та [PERSON] видані реєстраційні посвідчення про право власності кожній на 1/12 житлового будинку на [ADDRESS] . Таким чином, станом на сьогоднішній день позивачам [PERSON] та [PERSON] кожній після смерті батьків належить ідеальна 1/4 частка житлового будинку на [ADDRESS] . Таким чином,\~предметом спору\~є решта\~1/2 вказаного житлового будинку після смерті [PERSON] , право власності на яку за жодною особою не зареєстровано. Разом із тим, як вбачається із матеріалів інвентаризаційної справи мешканцями спірного будинку в період до часу проведення інвентаризації 25.09.2000 було здійснено самовільну реконструкцію житлового будинку з господарськими спорудами. Після реконструкції будинок складається з чотирьох житлових кімнат загальною площею 117 м.кв. (житлова площа 53,4 м.кв.). Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 23.01.2001 № 51 було затверджено висновок міжвідомчої комісії про технічну можливість експлуатувати частину будинку [ADDRESS] після самовільно здійсненої реконструкції з 2-поверховою прибудовою та господарських споруд. Було зобов`язано позивача [PERSON] вчинити певні дії, пов`язані зі здачею будинку в експлуатацію та оформленням права власності на такий. Дане розпорядження на даний час позивачами не виконано, у зв`язку з чим спірне нерухоме майно має статус самочинного будівництва згідно ст. 376 ЦК України, й дане правопорушення носить триваючий характер, так як не усунуто на час розгляду справи судом. Таким чином, оскільки позивачі (чи їх попередники у спірних правовідносинах) здійснили самочинне будівництво, яке на час розгляду справи судом не узаконено у встановленому законом порядку, а тому користування відповідним майном з боку позивачів не може вважатися правомірним та добросовісним, у зв`язку з чим підстави для визнання права власності на таке майно за набувальною давністю відсутні. Зазначений висновок суду не спростовується іншими наданими стороною позивача доказами та показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки останні підтвердили як факт постійного проживання позивачів за спірною адресою ( [PERSON] із перервою), так і факт здійснення мешканцями будинку самочинної прибудови до нього. При цьому позивачі як особи, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, оскільки продовжували проживати у спірному будинку на час смерті спадкодавців, не позбавлені права вимагати визнання за ними в порядку спадкування прав та обов`язків забудовника нерухомого майна з правом отримання дозвільних документів, здачі житлового будинку в експлуатацію, реєстрацію прав на нерухоме майно та отримання правовстановлюючих документів, однак відповідних позовних вимог заявлено ними не було. Таким чином, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed