Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач самостійно проживає по [ADDRESS] . 14.08.2016 позивач переніс захворювання - транзиторне порушення мозкового кровообігу (ТПМК) та був госпіталізований до КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» з подальшою госпіталізацією до Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні імені академіка О.І. Юшенка. У зв`язку із наслідками вищевказаного захворювання позивачеві була встановлена ІІІ група інвалідності та призначено державну соціальну допомогу у розмірі 2361 грн щомісяця. Інших джерел доходів позивач не має. Розмір соціальної допомоги, яку отримує позивач не дає йому можливості нормально жити, харчуватись, доглядати за власним здоров`ям. Відповідач є донькою позивача, здійснює діяльність як фізична особа- підприємець та має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Однак вона не піклується про позивача, не відвідує його протягом останніх років, незважаючи на те, що позивач потребує відповідної допомоги і є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання. Він є непрацездатним, за станом свого здоров`я потребує лікування, а тому потребує утримання від своєї дочки. У зв`язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 27.09.2024. В судовому засіданні 14.11.2024 позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просили позов задовольнити. Позивач вказав, що в свій час він платив аліменти на утримання дочки. Зараз отримує пенсію та має пай. В судове засідання 04.12.2024 з`явився представник позивача, позивач не з`явився. Відповідач та її представник в судовому засіданні 14.11.2024 позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач вказала, що позивач ніколи їй не допомагав. Вона отримує зарплату, утриманців немає. В судове засідання 04.12.2024 відповідач та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Допитана в судовому засіданні 14.11.2024 свідок [PERSON] суду показала, що вона являється матір`ю відповідача. Дочці було 4 роки, коли вони розлучилися із позивачем. Позивач не приймав участі у вихованні дочки, лише сплачував аліменти періодично. Заслухавши учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 08.02.2024 (а.с.19) позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки, виданої старостою Журавлівського старостинського округу Тульчинської міської ради 27.08.2024 вих№223 (а.с.20), [PERSON] являється жителем с.Маяки, Тульчинського району, Вінницької області та проживає одиноко по [ADDRESS] . Згідно копії епікризу №4594/297 (а.с.54) вбачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні з 24.08.2016 до 25.08.2016 з приводу ТПМК по геморагічному типу (інсульт, гематома) в правій півкулі головного мозку. Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 17.09.2024 (а.с.22) вбачається, що у [PERSON] наявний діагноз: наслідки перенесеного ТПМК (14.08.2016) по геморагічному типу в басейні середньої мозкової артерії. Симптоматична епілепсія з генералізованими судомними нападами. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія 12ААГ №809301 від 09.07.2024 (а.с.21) вбачається, що [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності строком до 01.08.2025. Згідно копії довідки УСЗН Тульчинської РДА від 08.07.2024 №1024 (а.с.23) вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Тульчинської РДА та отримує державну соціальну допомогу інвалідам ІІІ гр. в розмірі 2361 грн. За період з січня 2024 року до червня 2024 року отримав 14166 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.10.2024 №398341381 (а.с.75-76) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,0033 га, кадастровий номер 0524381000:01:003:0126, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на даний час перебуває в оренді в ТОВ "СХК "Вінницька промислова група". Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2023 року по ІІ квартал 2024 року від 03.10.2024 (а.с.49-50) вбачається, що [PERSON] у 2023 році отримав наступний дохід: 25200 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів від УСЗН Тульчинської РДА; 12422,37 грн - інший дохід від ТОВ "СХК "Вінницька промислова група"; 13664, 60 грн - надання земельної частки (паю) в оренду від ТОВ "СХК "Вінницька промислова група". За період з січня до червня 2024 року: 14166 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів від УСЗН Тульчинської РДА; 1300 грн - благодійна допомога від ТОВ "СХК "Вінницька промислова група"; 204 грн - вартість дарунку від ТОВ "СХК "Вінницька промислова група"; 4490,68 грн - надання земельної частки (паю) в оренду від ТОВ "СХК "Вінницька промислова група". Згідно копії повторного свідоцтва про народження від 01.08.2024 серія [NUMBER] (а.с.24) вбачається, що позивая являється батьком відповідача. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2023 року по ІІ квартал 2024 року від 03.10.2024 (а.с.51) вбачається, що [PERSON] у 2023 році отримала дохід в розмірі 134000, як ФОП. За період з І по ІІ квартал 2024 року: 4,32 грн - інший дохід від АТ КБ "Приватбанк". Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї. Згідно з ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Правовідносини щодо виконання обов`язку повнолітніми дочками, синами утримувати своїх батьків врегульовані нормами глави 17 СК України. Згідно з ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Таким чином, непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 у справі № 301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. У постанові від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Статтею 204 СК України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом. Між тим, суд не встановив підстав, передбачених ст. 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатного батька. З досліджених в ході судового розгляду доказів суд встановив, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, яка встановлена строком до 01.08.2025, тобто в правовому розумінні є непрацездатним, його дохід складає соціальну допомогу невеликого розміру та орендну плату за здачу в оренду земельної ділянки, інших джерел доходів він немає, проживає сам, має ряд захворювань та потребує лікування, окрім відповідача інших повнолітніх дітей немає, а тому на переконання суду, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яка являється його повнолітньою дочкою. Згідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. З урахуванням вищевказаних положень СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, визначивши її розмір з урахуванням обставин передбачених ст.205 СК України, зокрема матеріального та сімейного стану сторін. При цьому судом враховано, що на утриманні відповідача нікого немає, вона має можливість утримувати свого непрацезданого батька, який, окрім відповідача, інших повнолітніх дітей немає. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь непрацездатного батька аліменти на його утримання у заявленому представником позивача розмірі. Беручи до уваги, що представник позивача не визначив період стягнення аліментів, суд вважає можливим визначити його до 01.08.2025, строку встановлення інвалідності (непрацездатності). Щодо часу, з якого слід стягувати аліменти, то суд вважає, що аліменти на утримання батька підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням законної сили, а не з моменту звернення до суду, як про те просить представник позивача, оскільки нормами СК України не передбачено стягнення аліментів на батьків з дня пред`явлення позову. Такий порядок передбачений лише у випадку стягнення аліментів на дитину (ст. 191 СК України) та на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. За п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial