Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить припинити обтяження №18864915 від 10.04.2006 року, внесене державним реєстратором на підставі іпотечного договору від 10.04.2006 року, на належний позивачу будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок збройної агресії рф зазначений будинок зазнав суттєвих пошкоджень, з метою отримання компенсації за пошкоджене майно позивач звернувся до Одеської міської ради для отримання відповідної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з наданої довідки позивачу стало відомо про накладене обтяження на його нерухоме майно. [PERSON] зазначив, що ще у 2006 році ним були виконані зобов`язання по кредитному договору перед ПАТ «Кредитпромбанк», зазначений банк було ліквідовано. Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав повідомлення про те що, зобов`язання позивача перед банком було виконано. З метою зняття накладеного обтяження позивач просив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернутися до нотаріуса для зняття накладеного обтяження, проте відповідач не звернувся, натомість продублював позивачу повідомлення про відсутність у нього заборгованості. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки право позивача на вільне володіння та розпорядження його нерухомим майном порушене, іншим шляхом вирішити це питання не можливо, він змушений звернутися до суду із цим позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання. 30.08.2024 року від Національного банку України надійшли письмові пояснення по справі у яких представником зазначено, що у даній справі необхідно встановити факт повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором або наявності інших підстав для припинення іпотеки, які мають для правильного вирішення спору. 11.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що за даними ЄОІС ПАТ «Кредитпромбанк» та згідно даних архівів, які знаходяться у володінні Фонду, відсутня інформація про кредитну заборгованість за кредитним договором №06.1/15/06/-НВ від 10.04.2006 року та договором іпотеки №1157 від 10.04.2006 року укладеним між [PERSON] та ПАТ «Кредитпромбанк». Проте просив відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є належним відповідачем у цій справі. 29.10.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб припинив дію юридичної особи ПАТ «Кредитпромбанк», без рішення суду позивач не може захистити своє право на вільне володіння і розпорядження майном. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.11.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву у якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Законодавець у частині першій статті16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ВСР901926 від 10.04.2006 року, посвідченому приватним нотаріусом м. Херсона Воєводиною І.М. за реєстровим № 1154 [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень має місце обтяження на будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно запису про обтяження №18864915 від 10.04.2006 року, внесеного державним реєстратором: іпотечного договору серія та номер 1157, виданого 10.04.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М. (індексний номер 33715934 від 06.02.2017 року рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень). Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 17 січня 2024 року за №49-036-592/24 повідомлено про те, що зобов?язання [PERSON] за кредитним договором №06.1/15/06-НВ від 10.04.2006 року перед ПАТ «Кредитпромбанк» станом на дату запровадження тимчасової адміністрації в банку, яка була розпочата 03.03.2015, відсутні. 16.05.2024 року за №24-0006/38040 Національний банк України відправив відповідь на звернення позивача, у відповідності до якої згідно з пунктом 8 частини другої статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, здійснював Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до статті 52-1 Закону про Фонд Фонд передав, а Національний банк прийняв на зберігання документи неплатоспроможного Банку. Водночас зазначив, що кредитна справа (кредитний договір, іпотечний договір) Позичальника в описах архівних справ Банку не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. У архівних справах Банку,-а саме: "Документах (протоколи засідання інвентаризаційної комісії, інвентаризаційні описи, акти тощо) про інвентаризацію на дату початку процедури ліквідації банку", "Документах (протоколи, договори, листи) засідань конкурсної комісії з реалізації майна ПАТ "Кредитромбанк" шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Сувенір", "Договорах купівлі-продажу прав вимоги, укладених з АТ "Дельта Банк", "Звіті уповноваженої особи Фонду про завершення ліквідаційної процедури Банку" та "Ліквідаційному балансі Банку" інформація за кредитним та іпотечним договорами позичальника відсутні. Згідно талона-повідомлення єдиного обліку №5459 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що 14.12.2022 року о 10:39 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.12.2022 року о 10:34 за адресою: м. Херсон, вул. Тягинська, 49 через артилерійський обстріл країни агресора пошкоджено будинок. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Погоджена дія двох або більше сторін є, за визначенням вказаної правової норми, є дво - або багатостороннім правочином (договором). На підставі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Договір, як дво- або багатосторонній правочин, передбачає наділення правами та обов?язками усіх сторін договору. У відповідності з положеннями ст.ст. 509, 510 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов?язанні є боржник і кредитор. Частиною другою статті 526 ЦК України передбачено, що виконання зобов?язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов?язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов?язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст.ст.526,599 ЦК України, зобов?язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов?язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3,17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов?язання і є дійсною до припинення основного зобов?язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов?язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов?язання у зв?язку з його повним виконанням. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п?ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п?яти днів зобов?язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв?язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов?язання, після припинення договору іпотеки у зв?язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. Таким чином, судом встановлено, що на даний час немає невиконаних зобов`язань позивача за договором №06.1/15/06-НВ від 10.04.2006 року перед ПАТ «Кредитпромбанк», при цьому ПАТ «Кредитпромбанк» ліквідовано, відомостей про відступлення прав вимоги за кредитними договорами банку відсутні, а тому існування обтяження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] є безпідставним та таким, що порушує майнові права позивача на володіння та розпорядження нерухомим майном. Відтак, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом припинення обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved