Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

В вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість зі сплати житлово - комунальних послуг в сумі 24 783,98 грн, 3% річних в розмірі 984,55 грн, інфляційні втрати в розмірі 2 818,83 грн та судові витрати понесені позивачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири загальною площею 37,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: ПЗ/398, виданий 11.03.2019 року. ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» було визначено управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . 30 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 1.1вказаного договору встановлено, що «Управитель зобов`язується надати співвласнику послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] , а Співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього Договору». Послуга з управління, полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території (п.1.2 договору). Відповідно до п. 3.1. Договору від 30.12.2020 р. ціна послуги з управління багатоквартирним будинком становить (разом з податком на додану вартість та Винагородою Управителю): 4,72 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі квартир 1 поверху; 6,00 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового будинку для другого поверху і вище; 7,00 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового будинку для нежитлових приміщень. Вартість вивезення сміття на місяць за 1 кв. метр загальної площі квартири відповідно до п.3,2. Договору від 30.12.2020 р. становить 1,15 грн. (разом з податком на додану вартість). Сторони Договору від 30.12.2020 р. також пунктом 3.3. закріпили; що «у разі зміни ціни послуг/тарифів, обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від Управителя, зокрема але не виключно, збільшення податків та зборів, підвищення мінімальної заробітної плати, підвищення цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, підвищення цін/тарифів контрагентами Управителя, Управитель проводить корегування цін/тарифів. У порядку п. 5.1. цього договору Управитель не менше ніж за 30 днів до введення їх в дію повідомляє про це шляхом інформування свіввласників про намір змінити ціни послуги/тарифу з наданням обґрунтування вартості послуг (Додаток 1, 2 до Договору). Плата за послуги з управління нараховується щомісяця Управителем та вноситься кожним Співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом на підставі рахунку на сплату за житлово - комунальні послуги у розрізі квартир / особових рахунків. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Проте вказаних строків оплати наданих послуг за договором від 30.12.2020 року відповідач не дотримується, у зв`язку з чим на даний час відповідач має борг перед позивачем станом на 31.07.2024 року в загальному розмірі 24 783,98 грн, який складається з: 10 324,12 грн - борг за послуги з управління будинком; 50,12 грн - борг за послуги з постачання холодної води; 31,55 грн борг за послуги з постачання електроенергії; 13 709,36 грн - борг за послуги з опалення; 1 842,13 грн - борг за послуги з вивезення твердих побутових відходів. Відповідно до п. 3.5 договору від 30.12.2020 року співвласник, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати послуг на вимогу управителя зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а відтак відповідача повинен сплатити на користь позивача 3% річних - 984,55; інфляційні втрати 2 818,83 грн. З метою захисту своїх порушених прав позивач вимушений звернутися до суду . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулися на адресу суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5статті 279 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна [PERSON] є власником квартири загальною площею 37,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: ПЗ/398, виданий 11.03.2019 року. ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» було визначено управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . 30 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою:[ADDRESS] , від 30 грудня 2020 року ТОВ « УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» зобов`язалося надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою:[ADDRESS] . Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 12, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила). Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями. Матеріали справи свідчать про те, що згідно наданого позивачем до суду розрахунку за період з січня 2022 року по липень 2024 року включно у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24 783,98 грн. основного боргу. Також на підтвердження своїх вимог позивачем надано копію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , від 30 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» та уповноваженим співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які уповноважені зборами співвласників багатоквартирного будинку, за рішенням якого призначається управитель. Разом з тим, матеріали справи не містять належним чином засвідченої копії Рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому було б зазначено про наділення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , повноваженнями на укладення відповідного договору, а також зазначено про результати розгляду співвласниками вказаного питання, зокрема, щодо прийняття рішення про встановлення розміру витрат на управління будинком, спорудами та прибудинкової території у розмірі, визначеному договором від 30 грудня 2020 року. Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Згідно ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). Згідно з частинами 1-3 статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Враховуючи, що договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] , від 30 грудня 2020 року з боку співвласників підписаний особами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак позивачем доказів того, що збори співвласників багатоквартирного будинку було проведено та прийнято відповідне рішення, яким уповноважено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на укладення зазначеного договору на дійсних умовах, не надано, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Водночас відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В позовній заяві відсутнє зазначення про неможливість надання будь-якого доказу під час подання позовної заяви. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Частиною 8 статті 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що без надання належним чином засвідченої копії протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яким уповноважено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на укладення зазначеного договору від 30 грудня 2020 року на визначених договором умовах, відсутні підстави вважати, що у відповідача [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , виникло зобов`язання зі сплати ТОВ « УПРАВЛІНСЬКА КОМПАНІЯ КОЦЮБИНСЬКЕ» заборгованості за житлово-комунальні послуги за тарифами і у розмірі, які заявлено позивачем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 28 587,36 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідними від позовної вимоги про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у задоволенні якої відмовлено, тому суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому немає підстав для стягнення судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed