Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

26.09.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7\~920,00 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.02.2024 р. уклав з [PERSON] кредитний договір № 27.02.2024-100002950. За яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 4000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 42 дні повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожний день користування. ТОВ «Споживчий центр» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 7\~920,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000 гривень та заборгованості за відсотками у розмірі 3920,00 гривень. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 7\~920,00 гривень. Ухвалою про відкриття провадження від 26.09.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. В поданій заяві представник ТОВ «Споживчий центр» просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини неявки [PERSON] суд не поінформувала, своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило. З огляду на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що 28.02.2024 р. ТОВ «Споживчий центр» уклав з [PERSON] кредитний договір № 27.02.2024-100002950. За умовами якого ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 4000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 42 дні, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожний день. ТОВ «Споживчий центр» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 гривень. Вказана обставина підтверджується квитанцією №2431335252 від 28 лютого 2024 року. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що кредитний договір № 27.02.2024-100002950 від 28.02.2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора Е359. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надала жодного доказу на спростування того, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала та не вводила одноразовий ідентифікатор, не надала ТОВ «Споживчий центр» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. [PERSON] неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4000 гривень, заборгованість за відсотками 3920,00 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 7\~920,00 гривень, що підтверджується довідкою про стан заборгованості за кредитним договором станом на 09 квітня 2024 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 7\~920,00 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції від 25 вересня 2024 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Споживчий центр» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved