Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

12.09.2024 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області № 129/1902/16-ц від 06.09.20216 р. з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 13.07.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільній дитині щомісячне утримання, є військовослужбовцем та має можливості надавати кошти. Відповідач відзиву до суду не подавав. Позивачка в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову просила задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без неї, заперечила проти задоволення судом запропонованого відповідачем у його заяві розмір аліментів у твердій грошовій сумі 5000 грн. , оскільки відповідач має стабільний дохід, є військовослужбовцем ЗСУ, не має інших утриманців. Відповідач до суду не з`явився, в поданій до суду заяві його представник адвокат Шевчук В.О. вимоги позову визнав частково, вказуючи не те, що [PERSON] не ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки, про що надав повідомлення з системи "Вайбер" про переказ на користь [PERSON] . [PERSON] коштів: 13.06.2024 р. 1507,54 грн., 21.06.2024 -3517,59 грн., 27.09.2024 р. 5025,13 грн., 20.08.2024 р. - 4924,62 грн., просить не змінювати спосіб стягнення аліментів і погоджується на щомісячне стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі 5000 грн. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 11.05.2023 р. (а.с.5); за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.09.2016 р. [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 500 грн. (а.с.8). Відповідач на даний час є військовослужбовцем ЗСУ і має щомісячне грошове забезпечення, зазначений факт не оспорюється відповідачем і підтверджено в його заяві. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно із ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). За таких обставин, враховуючи досліджені судом обставини та докази на їх підтвердження чи спростування, дотримуючись справедливої рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, а також те, що особлива увага суду під час прийняття рішення має бути до найважливіших інтересів малолітньої дитини [PERSON] , визнаного державою їх права на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, які несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, зокрема, інтересами її батька [PERSON] , який є працездатним, фізично і психічно здоровим, інших утриманців не має, є військовослужбовцем ЗСУ і має щомісячне грошове забезпечення, то розмір стягуваних з нього аліментів на дитину має бути в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, а не запропонований відповідачем розмір 5000 грн. щомісячно, належних доказів, які б достовірно доводили суттєву зміну матеріального стану платника аліментів поряд з іншими обставинами, які суд зобов`язаний взяти до уваги, матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про те, що визначений судом розмір аліментів на утримання малолітньої дитини сторін має становити частку від доходів відповідача. Такий розмір стягуваних аліментів відповідає інтересам дтини, а також інтересам її батьків, підлягає стягненню, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини,- в примусовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved