Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви У липні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання права на земельну частку (пай), факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в с. Карнагорово Березівського району Одеської області померла її матір - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського». На час смерті матері разом з нею був зареєстрований та проживав спадкоємець першої черги: її батько - [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті матері ні вона, ні інші спадкоємці не звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, так як вважали, що спадщина, яка відкрилась після смерті матері, повинна належати батьку. Після смерті [PERSON] батько вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на час смерті матері, був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою. Даний факт підтверджується довідкою Березівської міської ради (додаю). Вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет та витрати, вони турбувались та дбали один про одного. Отже, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину: право на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті матері. Посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина: земельна ділянка [NUMBER] площею 6,6540 га, сільсько-господарського призначення, розташована на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507. 09 липня 2021 року вона отримала свідоцтво про прийняття спадщини після смерті батька, а саме: 1/3 частку даної земельної ділянки. По 1/3 частки земельної ділянки також прийняли та отримали аналогічні свідоцтва моя сестра [PERSON] та брат [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщи-на: 1/3 частку земельної ділянки, яку він прийняв після смерті батька. Його дружина [PERSON] та син [PERSON] прийняли дану спадщину в рівних частках, а саме по 1/6 частки земельної ділянки 11 площею 6,6540 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на масиві 9 Степанівської сільської ради Березівського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507, про що вони отримали свідоцтва про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина: 1/3 частка земельної ділянки, яку вона прийняла після смерті батька. Так як син [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] , то остання прийняла дану спадщину та 25 серпня 2023 року отримала свідоцтво про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 25 травня 2022 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай) у землі розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського», місцезнаходження: с. Карнагорове Березівського району Одеської області. Підставою відмови є те, що померла [PERSON] за життя не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 01172060, виданого на її ім`я 05 грудня 1996 року на підставі рішення Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 25.11.1996 р. № 473 та зареєстрованого 06.12.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 237. Крім того, видача та реєстрація сертифікату відбулася після смерті спадкодавця. Вказує, що її мати мала право на земельну частку (пай), оскільки за життя була включена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Котовського», які мали право на майнову частку (пай) за № 396; не з вини [PERSON] , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172060 на її ім`я був виготовлений та виданий Березівською районною державною адміністрацією 05.12.1996 р., тобто після її смерті; не за її вини сертифікат зареєстровано 06.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 237. Крім того, відповідно до Архівної довідки № 60 від 08 лютого 2024 року, в документальних матеріалах на розпаювання земельної частки (пай) (фонд справи № 113) по КСП «імені Котовського», с. Степанівка Березівського району в списку громадян членів сільськогосподар-ського підприємства є прізвище [PERSON] за №365. З листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області за № 1123/340-24 від 10 квітня 2024 року встановлено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримала сертифікат в КСП «імені Котовського» серії ОД № 01720060 зареєстрованого за номером 237 від 06 грудня 1996 року. В Сертифікаті, виданому на ім`я матері, вірно вказано її прізвище, ім`я та по батькові та її мі-сце проживання (с. Карнагорове Березівського району Одеської обл.), що підтверджується довідкою з останнього місця проживання. На час смерті матері було 57 років, тобто на час складання списків (додаток до Державного акту), вона була пенсіонеркою та мала право на земельну частку. Вважає, що оскільки її батько фактично прийняв спадщину смерті дружини (її матері), а вона прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини, то вона є такою, що має право на спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , оскільки є спадкоємцем першої черги за законом після смерті як матері, так і батька. Ураховуючи навелене, [PERSON] просить суд: 1. Визнати право померлої [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського » на території Березівської міської ради Одеської області ( кол. Степанівська сільська рада). 2. Встановити факт прийняття померлим [INFO] . [PERSON] , спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , і складається з права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ве-дення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. 3. Визнати за нею, [PERSON] , право на 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області, яку прийняв у спадщину [PERSON] після смерті дружини [PERSON] . Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 10 вересня 2024 року витребувано у Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса копії спадкової справи № 101/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2024 року залучено до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Березівську районну державну адміністрацію Одеської області. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче засідання у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання 26 листопада 2024 року не з`явився, подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 21 серпня 2024 року подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у заявах зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Представник Березівської районної державної адміністрації Одеської області 22 жовтня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у судове засідання, призначене на 22 жовтня 2024 року, 06 листопада 2024 року, 26 листопада 2024 року не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, 23 жовтня 2024 року подав пояснення, у яких зазначив, що [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172060 від 06.12.1996 року № 237; станом на 31.12.2012 року відсутні записи про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на замельну частку (пай) серії ОД 0172060 від 06.12.1996 року. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відзив на позовну заяву відповідачі не подали. Фактичні обставини справи Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) 07 травня 2024 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] . З огляду на свідоцтво про укладення шлюбу від 18 вересня 1983 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 18 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . 05 грудня 1996 року КСП «імені Котовського» видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172060. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2005 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 09\~липня 2021\~року [PERSON] \~отримала спадщину\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~а саме:\~1/3\~частку земельної\~ділянки площею 6,6540 га, сільсько-господарського призначення, розташованої на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507. По 1/3 частки земельної ділянки також прийняли та отримали аналогічні свідоцтва [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 липня 2021 року 1/3 частку земельної ділянки площею 6,6540 га, сільсько-господарського призначення, розташованої на масиві 9 Степанівської сільської ради Березіського району Одеської обл., кадастровий номер: 5121285100:01:002:0507 належить [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2009 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 2022 року. Відповідно до архівної довідки № 60 від 08 лютого 2024 року в документальних матеріалах на розпаювання земельної частки (пай) (фонд справи № 113) по КСП «імені Котовського», село Спепанівка Березівського району в списку громадян - членів сільськогосподарського підприємства є прізвище [PERSON] за № 365. У списках членів КСП «імені Котовського», маючих майнову частку, зазначена [PERSON] . З листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області за № 1123/340-24 від 10 квітня 2024 року встановлено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримала сертифікат в КСП «імені Котовського» серії ОД № 01720060 зареєстрованого за номером 237 від 06 грудня 1996 року. Постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 25 травня 2022 року № 1060/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на часту права на земельну частку (пай) у землі розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського » на території Березівської міської ради Одеської області ( кол. Степанівська сільська рада). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частинами другою, дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу членів. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності зокрема таких умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 (провадження № 61-13243св20). За таких обставин паюванням земель є визначення розміру земельної частки (паю) виключно у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Разом із тим, питання приватизації земель урегульовано, зокрема, статтями 25, 116, 118, 119, 121, 122 ЗК України, які регулюють правовідносини передачі у приватну власність земельних ділянок з державної або комунальної власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] була членом КСП «імені Котовського», була включена до списків членів КСП «імені Котовського», маючих майнову частку, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № від 06 грудня 1996 року. [INFO] [PERSON] померла, не оформивши за життя документи про право власності на спірну земельну ділянку. З огляду на зазначене, [PERSON] , як член колективного сільськогосподарського підприємства, який включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набувала права на земельну частку (пай), і у зв`язку з її смертю успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Зазначене узгоджується з положеннями Земельного кодексу України, Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Наявне у [PERSON] право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП «імені Котовського» є об`єктом спадкування після її смерті. З листа державного нотаріуса Суворівської державної нотаріальної контори у місті Одеса встановлено, що за даними архіву Суворівської державної нотаріальної контори у місті Одеса спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки діти [PERSON] не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] (шлюб укладено 28 жовтня 1960 року Виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області (а. с. 13-14), який на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 271 від 22 травня 2024 року, виданою Вікторівським старостинським округом (а.с. 31). Зі спадкової справи № 101/2011 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, шо падкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які успадкували по 1/3 частці від спадкового майна померлого [PERSON] . Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай), прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] на вказану земельну частку (пай), наяваність підстав для визнання права власності на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 8,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Котовського» Березівського району Одеської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved