Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності йому правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №017508, оскільки вказане в даному державному акті його прізвище « [PERSON] » не відповідає дійсному його прізвищу - « [PERSON] », зазначеному в належних йому паспорті та інших документах. Встановлення даного факту необхідне заявнику з метою реалізації його прав, як власника земельної ділянки щодо розпорядження нею шляхом укладення договору оренди землі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав здійснювати розгляд справи без його участі. Підтримує заявлену вимогу в повному обсязі (а.с.22). В судове засідання представник заінтересованої особи Устинівської селищної ради Кіровоградської області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Згідно письмової заяви прохав суд розглянути справу без його участі. Зміст заявленої вимоги підтримує (а.с.25). Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ), в якому записи виконані українською мовою, судом встановлено, що заявник по справі народився « [INFO] », місцем його народження зазначені: «селище Устинівка Устинівський район Кіровоградська область УРСР», прізвище, ім`я та по батькові записані як « [PERSON] » (а.с.10). Зі змісту атестату №8022, виданого 31 липня 1989 року Інгульським СПТУ-34 Кіровоградської області, в якому записи виконані українською та російською мовами, вбачається: запис українською мовою прізвища, імені та по батькові громадянина, якому він виданий, як « [PERSON] », присвоєна кваліфікація - «тракторист-машиніст широкого профілю» (а.с.22 зворот). Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 16 січня 1996 року, вбачаються записи прізвища, імені та по батькові власника трудової книжки, виконаних на українській мові, як « [PERSON] », при зазначенні числа, місяця та року його народження - « [INFO] ». У відомостях про роботу зазначено: прийняття з 05 квітня 1989 року в члени колгоспу імені Куйбишева Устинівського району Кіровоградської області трактористом та звільнення з членів колгоспу 12 січня 1996 року (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ), в якому\~записи виконані\~українською мовою,14 липня 2008 року заявником було зареєстровано шлюб з гр-нкою [PERSON] .. У відповідних\~графах вказаного\~свідоцтва містяться\~також відомості\~щодо дати\~та місця\~народження заявника,\~а саме:\~« [INFO] ,\~смт.Устинівка\~Устинівський район\~Кіровоградська область».\~Прізвище,\~ім`я та\~по батькові\~заявника зазначені\~як « [PERSON] »\~(а.с.24). 11 вересня 1997 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області заявнику був виданий паспорт громадянина України (серія [NUMBER] ), в якому його прізвище, ім`я та по батькові записані як « [PERSON] », дата народження - « [INFO] », місце народження - «смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської області», місце проживання « [ADDRESS] » (а.с.3-4). 15 липня 2019 року заявнику була видана картка платника податків із реєстраційним номером [NUMBER] . Прізвище, ім`я та по батькові заявника як фізичної особи-платника податків зазначені в картці як « [PERSON] », дата народження - « [INFO] ». Дата реєстрації у державному реєстрі фізичних осіб-платників податків «25.09.1998» (а.с.4). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №017508, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8 від 01 червня 2001 року, щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,39 га, кадастровий номер: 352585000:02:000:0031, розташованої на території Устинівської селищної ради, прізвище, ім`я та по батькові громадянину, якому він виданий, вказано як « [PERSON] », а місцем його проживання зазначено «смт.Устинівка» (а.с.9). Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявлених нею вимог, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до положень п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його прав, як власника земельної ділянки, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмовими доказами (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю,\~про встановлення\~факту належності\~якого заявник\~звернувся до\~суду з\~відповідною заявою,\~та наданих\~заявником письмових\~доказів вбачається\~відмінність запису\~в Державному\~акті серії\~ІV-КР\~№017508,\~виданому на\~підставі рішення\~Устинівської селищної\~ради від\~03\~травня 2001\~року №256,\~прізвища заявника\~« [PERSON] » від\~його дійсного\~прізвища -\~« [PERSON] »,\~зазначеного в\~раніше виданих\~у часі\~та належних\~йому документах\~(свідоцтві\~про народження (15 липня 1972 року), атестаті №8022 (31 липня 1989 року), паспорті громадянина України (11 вересня 1997), трудовій книжці (16 січня 1996 року)), при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до Державного акту, тим даним, які містяться в належних заявнику документах, зокрема, щодо його імені та по батькові, місця проживання, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаного вище Державного акту на право приватної власності на землю. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] на праві власності земельної ділянки площею 8,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №017508, судом під час розгляду справи встановлено не було. При цьому судом також враховується, що можливість внесення виправлень до зазначеного вище Державного акта в частині зазначення прізвища заявника, як « [PERSON] », на даний час є неможливим, оскільки «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затверджена\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22 червня 2009 року №325, яка передбачала можливість у разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок видачу за заявою землевласника (землекористувача) нового державного акту, з 15 жовтня 2013 року втратила чинність, а тому питання, пов`язані з належністю державного акту на земельну ділянку підлягають вирішенню саме в судовому порядку. Крім того, судом приймається до уваги те, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, заявник [PERSON] наділений правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави його звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, свідчать про наявність обмеження його права на розпорядження земельною ділянкою, як власника. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю (серія ІV-КР №017508), що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявником [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 650 грн. 60 коп., що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а.с.1). Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником [PERSON] судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved