Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 26.06.2009 року сторони перебували у шлюбі. У період перебування у шлюбі ними придбано автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Після фактичного припинення шлюбних відносин у листопаді 2023 року автомобіль залишився у володінні та користування лише відповідача. Угоди про добровільний поділ автомобіля, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто, шлюбний договір не укладався. У зв`язку із чим просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] майно, набуте ними за час шлюбу: автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; у порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що складає 330382,50грн.; у порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, припинити право власності [PERSON] на 1/2 частки автомобіля марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; у порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіля марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску,VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на підготовку висновку експерта у сумі 5906,78грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового засідання. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та зазначив, що позивач не володіє та не має можливості користуватися спірним автомобілем, оскільки у позивача відсутнє посвідчення водія України. Сам по собі факт пред`явлення транспортного засобу для проведення транспортно-товарознавчого дослідження не свідчить, що позивач користується автомобілем. Автомобіль пред`являвся для огляду експертом з метою визначення його дійсної вартості, оскільки відповідач не погоджувався виплатити позивачу грошову компенсацію за 1/2 частки виходячи з дійсної вартості авто на час поділу майна, а не на час придбання майна. Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві посилаючись на те, що позивач не користується оспорюваним автомобілем, автомобілем користується виключно позивач, що також свідчить про те, що саме позивачем було надано автомобіль спеціалісту для визначення його вартості, також не згоден з вартістю авто, яка не відповідає дійсності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2009 року по 30.01.2024 року, що підтверджується рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2024 року у справі №766/11415/23. У період шлюбу сторонами за спільні кошти придбано автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] 21.11.2018 року. Відповідно до висновку експерту транспортно-товарознавчого дослідження колісних транспортних засобів №23-6179 від 04.12.2023 року, який проведений з оглядом оспорюваного автомобіля та у присутності позивача, ринкова вартість колісного транспортного засобу Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату оцінки 02.01.2024, визначається рівною 660 765,00грн., що фактично визнається сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, - є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А, ч.2ст.372\~ЦК України встановлено, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ст.\~61\~ч.1\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а, ч.1ст.69\~СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1 і 2\~ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки аналізуючи наведені норми закону, факти та докази, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] - є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та перебуває у спільному користуванні сторін, і підлягає поділу у рівних частках, а саме по частці автомобіля. Посилання позивача, що оспорюваним автомобілем користується виключно відповідач, не приймаються судом до уваги, як такі , що спростовані в судовому засіданні обставинами. Посилання відповідача, що оспорюваним автомобілем користується виключно позивач, не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані в судовому засіданні обставинами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3333,83грн., витрати на проведення експертного дослідження транспортного засобу в розмірі 5906,78грн., та стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в розмірі 3273,17грн.

Outcome: partial