Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

10.10.2023 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що 23.11.1993 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . 30.09.2014 шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу у травні 2009 року вона разом з чоловіком за спільні кошти придбали автомобіль марки ВА3-2108, реєстраційний номер [NUMBER] , за дві тисячі доларів США. [PERSON] запропонував [PERSON] оформити договір купівлі-продажу автомобіля шляхом укладення договору доручення на повне розпорядження автомобілем, запевнивши його у тому, що така форма є швидшою, ніж зняття автомобіля з обліку в органах МРЕВ, і надає йому право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися автомобілем. Тому [PERSON] разом із продавцем автомобіля прийняли рішення щодо оформлення довіреності на розпорядження автомобілем. На час посвідчення довіреності [PERSON] розумів, що автомобіль на законних підставах переходить у його власність і що між ним та [PERSON] фактично укладено договір купівлі-продажу автомобіля, на підставі якого він став власником цього транспортного засобу. При оформлені довіреності на ім?я [PERSON] вони розуміли, що насправді уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу. Продавець [PERSON] отримав грошові кошти за продаж автомобіля, про що написав розписку, та передав усі необхідні документи, у тому числі і реєстраційне посвідчення водія. Довіреність була оформлена 14.05.2009 на ім?я [PERSON] . Згідно з довіреністю від 14.05.2009, зареєстрованою в реєстрі нотаріальних дій за №915, відповідач отримав право розпорядження та користування від імені власника автомобілем строком на 5 років до 14.05.2014. 03.05.2014 [PERSON] вдруге оформив довіреність на право розпорядження та користування від імені власника тим самим автомобілем ВА3-2018 терміном на 5 років до 03.05.2019. 08.05.2019 [PERSON] знову оформив довіреність на право розпорядження та користування від імені власника тим самим автомобілем ВА3-2018 терміном на 5 років до 08.05.2024. З часу придбання автомобіля вони вільно ним користувались і до них не було жодних претензій ані з боку продавця, ані з боку інших осіб щодо володіння вказаним автомобілем. Таким чином, за нотаріально посвідченою односторонньою угодою, укладеною з [PERSON] на користь [PERSON] , був прихований інший правочин, який вони насправді вчинили, а саме: договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки за цією угодою подружня пара передала власнику автомобіля [PERSON] грошові кошти за придбаний автомобіль у розмірі 2000,00 доларів США, а він передав [PERSON] автомобіль та генеральну довіреність з правом його відчуження. Спірний автомобіль постійно використовувався ними для потреб сім?ї до часу, коли шлюб між нами був припинений, та інколи після розірвання шлюбу. На неодноразові звернення [PERSON] до [PERSON] з проханнями сплатити належну їй компенсацію, а саме: частку вартості автомобіля, [PERSON] не відповідав. 02.06.2021 вона звернулася до [PERSON] з проханням надати їй автомобіль марки ВА3-2108, реєстраційний номер [NUMBER] , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у зв`язку з тим, що у неї виникла нагальна потреба в користуванні автомобілем, співвласником якого вона є (лист від 02.06.2021). Вищезазначений лист [PERSON] отримав 10.06.2021, однак фіційної відповіді на нього не надав, усно повідомив, що автомобіль проданий. Також нею було отримано інформацію від територіального сервісного центру №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області, відповідно до якої в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів за [PERSON] в період часу з 2009 року до 2021 року були зареєстровані такі транспортні засоби: ВАЗ 2108, 1986 року випуску, дата реєстрації 16.05.2019; DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, дата реєстрації 16.03.2021. Згідно з авто-товарознавчим дослідженням №23 від 21.06.2023, проведеним ТОВ «Подільський експертний центр», ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2108, 1986 року випуску, номерний знак [NUMBER] , становить 54900,00 грн. Нотаріально посвідченою довіреністю, яка була видана [PERSON] на ім?я [PERSON] , було приховано інший правочин, а саме: договір купівлі-продажу спірного автомобіля, оскільки [PERSON] було передано грошові кошти за вказаний автомобіль у розмірі 2000,00 доларів США, а він в свою чергу передав автомобіль, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність. Таким чином, вказаний автомобіль було придбано за час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти подружжя, а пізніше проданий відповідачем без її згоди. Оскільки частки в спільному майні дружини та чоловіка рівні, тому вона вважає, що має право на половину вартості автомобіля, який [PERSON] відчужив без її згоди. Враховуючи те, що згоди між нею та [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя у рівних частках не досягнуто, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 14.05.2009, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбав автомобіль марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , оформлений у вигляді довіреності від 14.05.2009; визнати автомобіль BA3 2108, 1986 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , набутим за час шлюбу; зобов?язати [PERSON] сплатити [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 27450,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ухвалою від 16.10.2023 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. 10.11.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Казеко О.І. подала відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що [PERSON] не визнає пред?явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення цього позову та вважає, що позов є необґрунтованим, безпідставним, поданим з порушенням строків позовної давності та не може бути задоволений судом. Так, відповідач дійсно 23.11.1993 одружився із [PERSON] Подружні відносити не складались та 30.09.2014 шлюб між ними розірвано. Рішенням Вінницького районного суд Вінницької області від 06.09.2019 у справі 128/3260/17 визнано за [PERSON] право як співзабудовника на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію, об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 231,1 кв.м. Саме в 2017 році при поданні позовної заяви про визнання права як співзабудовника на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію, об?єкта незавершеного будівництва позивач мала б подати заявити вимогу про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання спільним майном подружжя та стягнення грошової компенсації. Вважає, що позивачем пропущено строк подачі позовної заяви до суду, а отже,

Outcome: approved