Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

представник позивача Кривик А.В. звернулася до суду з первісним позовом до [PERSON] , в якому просить, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог від 05.11.2024, стягнути з [PERSON] на користь Концерну «МТМ» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 193\~146,67 гривень. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Прядко Д.В. звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача Концерну «Міські теплові мережі», в якому просить визнати протиправними дії позивача по здійсненню нарахування відповідачці заборгованості за надання послуг за тепловіддачу від транзитних трубопроводів (транзит теплової енергії), які проходять через належне їй нежитлове приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення II підвалу літ. А-5, що знаходиться в будинку [ADDRESS] ; зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» припинити нарахування відповідачці оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів (транзит теплової енергії), які проходять через належне їй нежитлове приміщення. Первісний позов обґрунтований тим, що відповідачці на праві власності належить нежитлове приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету ЗМР № 74 від 13.03.2024 затверджено акт обстеження підвального приміщення № ІІ багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 21.02.2024, яким підвальне приміщення визнано приміщенням з транзитними мережами опалення, на підставі якого позивачем здійснено перерахунок спожитої послуги у межах будинку. Станом на 01.11.2021 укладений Типовий індивідуальний договір № 71203931 про надання послуги з постачання теплової енергії. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. За період з листопада 2021 року по січень 2023 року розподіл теплової енергії на нежитлові приміщенні відповідачки виконувався пропорційно опалювальній площі, як для приміщень не оснащених розподільчим приладом обліку теплової енергії. У березні 2024 року виконаний перерозподіл теплової енергії умовно-змінної частини тарифу по об`єктам споживача за період з січня 2022 року по лютий 2024 року. Позивачем надано послугу з постачання теплової енергії відповідачці за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 на загальну суму 193\~147,21 гривень. За вказаний період відповідачка не виконала свої обов`язки по сплаті з надану послугу з постачання теплової енергії у зв`язку із чим має заборгованість в сумі 193\~147,21 гривень. Факт отримання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії до житлового будинку, в якому знаходяться приміщення відповідачки підтверджується рішенням виконавчого комітету ЗМР. Також у рахунках на оплату спожитої послуги та на сайті позивача міститься інформація щодо встановленого приладу комерційного обліку, опалювальної площі будинку/будівлі, у рахунках містить інформація щодо спожитої теплової енергії. Представник відповідачки адвокат Прядко Д.В. подав відзив на первісний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що нежитлові приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] належать відповідачці на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.06.2018. У нежитловому приміщенні V першого поверху літ. А-5 теплопостачання перекрито вентилем, який опломбований, тобто теплопостачання відсутнє. У нежитловому приміщенні ІІ підвалу літ. А-5 фактично відсутні прилади споживання теплової енергії, через що приміщення лише проходить ізольований трубопровід централізованого опалення житлового будинку, тобто ізольованими транзитними трубопроводами, через які здійснюється постачання теплової енергії споживачам, які проживають в будинку. Відповідачці не потрібне підвальне опалення, про що повідомляла позивача. Договорів з позивачем відповідачка не укладала, лише мав намір укласти договір теплопостачання у нежиле приміщення V першого поверху літ. А-5. Обслуговування транзитних трубопроводів, які проходять через нежитлові приміщення, є обов`язком виконавця, який надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , тому компенсувати вартість теплової енергії, яка була втрачена внаслідок неналежного технічного стану (відсутність ізоляції) внутрішньо будинкових систем теплопостачання має та особа, до сфери відповідальності якої відноситься обов`язок з належного утримання та обслужування таких внутрішньо будинкових систем. Законодавством не передбачено послуги «послуга з транзиту теплової енергії», що надходить від ізольованих транзитних трубопроводів, а також підстав і порядок оплати послуг з централізованого опалення за «транзитну теплову енергію». Позивачем не доведено обсяг фактично спожитої відповідачкою теплової енергії у спірний період, а подані докази є неналежними. Позивач визнає, що договір із відповідачкою укладено не було. Не відомо на якій підставі позивач надавав послуги теплової енергії. В позовній заяві позивач зазначив про укладення договору № 71203931, який не був до неї доданий. Приміщення відповідачки не є опалювальним та не забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньо будинкової системи теплопостачання та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Позивач просить стягнути заборгованість за період з листопада 2021 року, коли діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, на яку позивач посилається у позовній заяві, не використовується ним у розрахунку заборгованості. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позов, підтримав обставини, викладені у ньому, а також зазначив, що через відсутність відповідного рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту опублікування 02.10.2021 позивачем на офіційному веб-сайті позивача Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, з 01.11.2021 між сторонами індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 71203931 є укладеним. Питання щодо укладення публічних договорів у місті Запоріжжі досліджувалось у судових справах № 908/3503/21, 908/1144/22, 908/1607/22, 908/1468/22 та 908/1606/22. Розподіл теплової енергії між окремими житловими та нежитловими приміщеннями виконувався пропорційно до їх площі, при цьому, відповідно до Методики № 315 для приміщення відповідачки було застосовано коефіцієнт 1,5 у листопаді 2021 року грудні 2021 року. З січня 2022 року скасовано коефіцієнт 1,5 до площі нежитлових приміщень без приладу обліку та змінено механізм визначення обсягу теплової енергії на загально-будинкові потреби опалення. Рішенням виконавчого комітету ЗМР № 2 від 13.01.2022, яке затверджує коефіцієнти перерахунку вартості послуг для зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за листопад 2021 рік на суму 6\~954,14 гривні з ПДВ. За листопад 2021 рік та лютий 2022 рік була відображена зміна розміру нарахувань в бік зменшення у зв`язку з нижчою вартістю придбаного газу, ніж вартістю врахованій у тарифі. У березні 2022 року вартість фактично придбаного позивачем природного газу становила 28\~164,16 гривні без ПДВ за 1000 м3, що перевищує вартість враховану в тарифі. Нежитлові приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку (житлових і нежитлових). Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії SHARKY заводський № 51479753. Представник відповідачки подав заперечення на уточнену позовну заяву, в якому зазначив, що в уточненому позові позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 в сумі 193\~147,23 гривень, натомість у первісному позові позивач просив стягнути заборгованість за період з 01.11.2021 року по січень 2023 року, чим збільшив період стягнення, чим збільшив позовні вимоги. У первісному позові позивач звертає увагу на ту обставину, що 21.02.2024 зроблено обстеження нежитлового приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] та встановлено відсутність приладів опалення та наявність ізольованих транзитних труб у підвальному приміщенні, про що складено акт, на підставі якого зроблено перерахунок за послуги теплопостачання. Однак з уточненої позовної заяви вбачається, що розмір заборгованості не зменшився. Підвальне приміщення займає більшу половину всього нежитлового приміщення, однак розмір заборгованості зменшився всього на 10 відсотків. Тобто на підвальне приміщення, де відсутні прибори опалення та наявні ізольовані транзитні трубопроводи нарахував 50\~075,23 гривень, однак до перерахунку позивач нарахував 0 гривень. Якщо порівняти розрахунки заборгованості, надані у первісному позові та уточненій позовній заяві, то вбачається, що у грудні 2021 року заборгованість була 14\~458,75 гривень, а стала 22\~646,47 гривень, тобто на 8\~187,72 гривень більше. У відповідь на адвокатський запит позивач надав відповідь від 26.06.2024 з розрахунками заборгованості з яких вбачається, що розмір заборгованості за період з січня 2022 року по січень 2023 рік нарахований позивачем становить 125\~426,95 гривень. Згідно з розрахунком, поданим з уточненою позовною появою, за цей же період становить 158\~945,09 гривень. Тобто позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не доведенні. Замість того, щоб зробити належним розрахунок заборгованості, позивач намагається заплутати відповідачку та суд шляхом нарахування додаткових 50\~075,23 гривень та начебто зменшення заборгованості на суму 45\~484,85 гривні. Зустрічний позов обґрунтований обставинами, викладеними у відзиві на первісний позов, а також тим, що відповідачка неодноразово зверталася до позивача з вимогами припинити нарахування заборгованості за тепловіддачу «транзит теплової енергії», оскільки здійснено теплоізоляцію транзитних стояків, котрі проходять через згадані приміщення та послугами теплопостачання не користується. Проте позивачем провадиться безпідставне нарахування коштів. Жодним нормативним актом не передбачено послуги як «втрата тепла», має нульову спожиту вартість, ніким не замовляється, не надається і не отримується. Відповідачка не є споживачем транзиту тепла. Таким чином дії позивача неправомірні. Методика нарахування плати за тепловіддачу від ізольованих транзитних трубопроводів та користування ними станом на час розгляду справи також не передбачена жодним нормативно-правовим актом. Позивач здійснює протиправне нарахування відповідачці за послуги теплопостачання мешканцям будинку. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.04.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою про прийняття зустрічного позову від 18.05.2023 прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] до Концерну «МТМ» про визнання протиправними дій по нарахуванню заборгованості за послугу постачання теплової енергії, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом , розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження, замінене засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 15.02.2024 у підготовчому засіданні за заявою представника відповідачки суд постановив без виходу до нарадчої кімнати його клопотання про призначення експертизи від 15.06.2023 залишити без розгляду. Ухвалою про призначення судового розгляду від 15.02.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача Науменко М.В. в судовому засідання первісний позов підтримав, зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з урахуванням обставин, викладених у заявах позивача по суті спору. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. З заявою про розгляд справи без її участі не зверталася. Представник відповідачки адвокат Левицька Ю.В. первісний позов не визнала з урахуванням обставин, викладених у відзиві та запереченнях на уточнений позов. Зустрічний позов просила задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачки, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є власницею нежилого приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5, що знаходиться в будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.06.2018, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С., зареєстрованим в реєстрі за № 910, та інформаційною довідкою з ДРРП від 21.09.2022 № 310379346. Відповідно до інформації по будівлі Вінтера 12 опалювальна площа будинку 3547,2 м.кв., теплове навантаження на будинок 0,239454 Гкал/год., тиск теплоносія від 50,72 до 60,72 мм., індивідуальний тепловий пункт відсутній, вузол комерційного обліку SHARKY 775 51479753, показання на дату укладення договору 2463,126, дата останньої періодичної повірки 21.05.2020. Особовий рахунок № [NUMBER] був відкритий на ім`я [PERSON] як на споживача послуг з централізованого опалення, які позивач надає за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5, що підтверджується розрахунками за постачання теплової енергії № 71203931 за період з листопада 2021 року по січень 2023 року, за березень 2024 року, розрахунком основного боргу за договором № 71203931, інформації щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за договором № 71203931 та архівом показів опалення до договору № 71203931. Заборгованість перед Концерном за наданою за вказаною адресою послугою за період з 01.11.2021 по 31.01.2023 склала 193\~146,67 гривень. Рішеннями виконавчого комітету ЗМР від 23.10.2021 № 382, від 29.03.2022 № 126, від 31.10.2022 № 410 визначені початок та закінчення опалювальних сезонів у м. Запоріжжі. Відповідно до листа Концерну «МТМ» від 12.06.2023 № 3136/42-7012 «Про розгляд адвокатського запиту» Концерн «МТМ» не є розпорядником проектної робочої документації загально будинкової системи опалення у житловому будинку по [ADDRESS] . З питань надання технічної документації можливе звернення до управителя будинку ТОВ «Місто для людей Запоріжжя». Згідно з листом КП «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗМР від 16.06.2023 № 1412/01-10, отриманого у відповідь на адвокатський запит, документація по загально будинковій системі опалення житлового будинку [ADDRESS] в КН «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» відсутня. Листом Державного архіву Запорізької області від 15.06.2023 № 05-07/0-1190 підтверджується, що проектна (робоча) документація загально будинкової системи опалення житлового будинку [ADDRESS] (креслення системи опалення, трубопроводів, теплової схеми, експлікація технологічного обладнання тощо), документація системи опалення нежитлового приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5, що знаходиться в будинку [ADDRESS] до Державного архіву Запорізької області на зберігання не надходили. Відповідно до листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № 850/01-37/01 «Про розгляд адвокатського запиту» в департаменті з управління житлово-комунальним господарством ЗМР відсутні копії проектної документації зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листом ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 13.06.2023 № 23/423, отриманого у відповідь на адвокатський запит, проектна документація зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем опалення багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та системи опалення нежитлового приміщення на Товаристві відсутні. В наявності технічної документації на будинок інвентарна справа та технічний паспорт, але відсутні креслення систем опалення. ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» надає лише послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Роз`яснено право на звернення до КП «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗМР, як до балансоутримувача, за наданням копії проектної документації зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та копії документації системи опалення нежитлового приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5, що знаходиться в будинку [ADDRESS] . 06.10.2023 [PERSON] звернулася до виконавчого комітету ЗМР з метою проведення обстеження підвального приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5, багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] з метою визначення типу приміщення, як «окреме приміщення з транзитними мережами опалення» на підставі рішення виконавчого комітету ЗМР № 513 від 14.09.2023. Рішенням виконавчого комітету ЗМР № 74 від 13.03.2024 «Про затвердження акту обстеження підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] (площа 371,43 м.2) у Запоріжжі від 21.02.2024» затверджено акт обстеження підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (площа 371,43 м.2) у Запоріжжі від 21.02.2024, яким підвальне приміщення визнано окремим приміщенням з транзитними мережами опалення. Зобов`язано Концерн «МТМ» здійснити перерахунок спожитої послуги у межах багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , згідно приладу обліку з 01.01.2022. Відповідно до листа Концерну «МТМ» від 20.06.2024 № 3765/42-5886 «Про розгляд адвокатського запиту» договір, укладений між Концерном «МТМ» та попереднім власником нежитлового приміщення V першого поверху літ. А-5 та приміщення ІІ підвалу літ. А-5 знищено, оскільки за ним виконано всі зобов`язання. На підставі рішення виконавчого комітету ЗМР № 74 від 13.03.2024 «Про затвердження акту обстеження підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] (площа 371,43 м.2) у Запоріжжі від 21.02.2024» Концерном «МТМ» виконано перерозподіл теплової енергії за період з січня 2022 року по лютий 2024 рік між співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] та коригування нарахувань. Відповідно до розрахунку основного боргу за договором № 71203931, інформації щодо нарахувань за послуги з постачання теплової енергії за договором № 71203931,інформації про нарахування споживача, архіву показі опалення по договору № 71203931, рахунків на постачання теплової енергії № 71203931 та рахунків за надані послуги за договором № 71203931 за листопад 2021 року - січень 2023 року, березень 2024 року, заборгованість відповідачки перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії складає 193\~146,67 гривень за період листопад 2021 року - січень 2023 року. При цьому перерахунок за період січень 2022 року січень 2023 року на підставі рішенням виконавчого комітету ЗМР № 74 від 13.03.2024 проведений у березні 2024 року та заборгованість була зменшена на 45\~484,84 гривні. Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України від 02.06.2005 № 2633-ІV «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-ІV), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, та іншими нормативно-правовими актами України. В розумінні Закону № 2633-ІV та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною п`ятою статті 13 Закон № 2189-VIII передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Також частиною четвертою статті 319 ЦПК України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У статтях 19 та 25 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV) зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Відповідно до статті 20 Закону № 2633-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між позивачем та власницею спірних нежитлових приміщень, якою є відповідачка, встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд погоджується з аргументами представників відповідачки про те, що договір про надання послуг не є укладеним. Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 2189-VIII у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Спірні нежитлові приміщення розміщені у багатоквартирному будинку. На підтвердження факту укладання договору з відповідачкою позивач надав копію Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021, який не підписаний відповідачкою. При цьому матеріали справи не містять документів, які підтверджують, що з відповідачкою був укладений вказаний договір в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 13 Закону № 2189-VIII, а саме витяг з веб-сайту органу місцевого самоврядування та/або веб-сайту виконавця послуги з опублікованим текстом договору та відомості про розміщення повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 не є укладеним. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, що передбачено пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі Правила № 830). Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі Методика № 315), встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Відповідно до визначень, наведених у пункті 2 розділу І Методики № 315, опалюване приміщення - це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії. Судом встановлено, що нежитлове приміщення V першого поверху літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] , є опалювальним приміщенням, а приміщення ІІ підвалу літ. А-5 є окремим приміщенням з транзитними мережами опалення. Перевіривши розрахунок заборгованості та рахунки за надані послуги, суд встановив, що вони відповідають вимогам пункту 6 розділу ІІІ Методики № 315 щодо приміщення V першого поверху літ. А-5 та пункту 2 розділу ІІІ Методики № 315 щодо приміщення ІІ підвалу літ. А-5. Вказані розрахунки відповідачкою та її представниками не спростовані. Відповідні контррозрахунки заборгованості ними суду не подані. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд встановив, що свої зобов`язання з надання послуги з постачання теплової енергії позивач виконав належним чином. Відповідачка, у свою чергу, порушила свої зобов`язання та своєчасно не вносила оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в сумі 193\~146,67 гривень. Таким чином суд дійшов висновку, що первісний позов є законним та обґрунтованим, а тому його необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 193\~146,67 гривень. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування відповідачці заборгованості за надані їй послуги з постачання теплової енергії та задоволення первісного позову у повному обсязі, зустрічний позов задоволенню не підлягає. Згідно з частиною статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що первісний позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~897,20 гривень (193\~146,67 гривень (ціна позову, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог від 05.11.2024) * 1,5 %). При цьому при зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачений судовий збір у сумі 3\~757,60 гривень. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору в сумі 860,40 гривень, у зв`язку із зменшенням позовних вимог. При поданні зустрічного позову відповідачкою був сплачений судовий збір у сумі 1\~073,60 гривень. Враховуючи те, що зустрічний позов стосується захисту її прав як споживача, на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» відповідачка має право звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору.

Outcome: approved