Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: постановити рішення яким розірвати шлюб, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , укладеного та зареєстрованого Тираспольським міським відділом РАЦС, актовий запис № 348 - анулювати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.03.1989 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін поступово погіршувалося і подальше підтримання шлюбних відносин з відповідачем вже є неможливим. Окрім спільної дитини сторін нічого не пов`язує, оскільки подружжя тривалий час не проживає разом та не веде спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Зазначив, що з відповідачем є різними людьми, мають різний характер та різні погляди на сім`ю, що призвели до втрати взаєморозуміння. Вказав, що сім`я розпалася і зберігати шлюб немає сенсу, примирення неможливе. Вказав, що є діючим військовослужбовцем, має постійні переїзди по військовим частинам, але відповідач не погоджується та не має наміру продовжувати життя. З 2020 року сторони не підтримують зв`язку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2024 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали суду разом із копією позовної заяви з додатками відповідачем не було отримано, конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідач у судове засідання, повторно, не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила правом не подання відзиву не скористалася. 26.11.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій останній позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача та відповідача, та за згодою сторони позивача ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11.03.1989 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Тираспольському міському відділі РАЦС, про що зроблено відповідний актовий запис № 348. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, відтак позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки переконаний, що примирення з відповідачем не відбудеться, продовжувати шлюбні відносини не бажає. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, оскільки шлюб носить формальний характер, спільного господарства подружжя не веде та не має спільного бюджету, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved