Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] (далі Позивачка) звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ЄДРПОУ: 21708016 у особі ліквідатора АТ «ДЕЛЬТА БАНК» (далі Відповідач) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова Інна Дмитрівна, в якому просить про зняття арешту на іпотечне майно, а саме земельну ділянку кадастровим номером: 2124880301:03:013:0080, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, урочище «Канаш». В обґрунтування позову позивач посилається на те, що є спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2013 року за реєстром 3-389 їй належить 3/5 частки земельної ділянки площею 0.1200 га, розташованої на території с. Баранинці, ур. «Канаш» Ужгородського району, Закарпатської області. Як вбачається з Інформаційної довідки щодо вказаної земельної ділянки встановлено обтяження №7250703 приватним нотаріусом Резвановою І. Д., а саме, накладено арешт на підставі договору іпотеки №1900 від 23.05.2008 року, за заявою ЗФ ТОВ «Укрпромбанк». Відповідно до Довідки виданої АТ «Дельта Банк» вих. №05-3423241/1 від 14.09.2021 року [PERSON] , Кредитний договір № 481-0221008/ФК-08, укладений 23.05.2008 року між гр. [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», по якому право вимоги з 01.07.2010 року було відступлене АТ "Дельта Банк" припинив свою дію з 29.12.2012 року у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за вказаним Кредитним договором перед Кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій за вказаним Кредитним договором. Наведене свідчить про відсутність боргових зобов`язань у власника майна, а наявність даної заборони порушує законні права та інтереси позивача, у зв`язку з чим остання звернулась із вказаним позовом. Ухвалою суду від 22.07.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 30.08.2024 року представником відповідача, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, подано відзив на позов в якому останній просив відмовити у задоволенні позову оскільки АТ «Дельта Банк» не ліквідовано. Крім того, посилається на відсутність доказів на підтвердження того, що діями Фонду порушено будь-які права позивача. 06.09.2024 року представником позивача [PERSON] адвокатом Бойко Б.Б. подано до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Ухвалою суду від 04.10.2024 року задоволено клопотання адвоката Бойка Б.Б. та постановлено замінити відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на належного -АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕЛЬТА БАНК", надано останньому строк для подання відзиву. Однак, АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відзиву на позов не подало. Ухвалою суду від 05.11.2024 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова І.Д. про усунення перешкод у користуванні майном. Призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому його представник адвокат Бойко Б.Б. подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Третя особа письмового пояснення суду не подала, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші Як установлено з Витягу про Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №366636614 від 20.02.2024 року (далі Інформаційна довідка), в інформації про державну реєстрацію обтяжень зареєстроване обтяження №1556659 та у Відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження №7250703 від 23.05.2008 року. Як вбачається з наданої Інформаційної довідки щодо земельної ділянки відносно якої встановлено обтяження №7250703 приватним нотаріусом Резвановою І.Д. накладено арешт на підставі договору іпотеки №1900 від 23.05.2008 року на земельну ділянку площею 0.1200 га, розташовану в с.Баранинці, урочище «Канаш», з кадастровим номером: 2124880301:03:013:0080, власником якої є [PERSON] , за заявою ЗФ ТОВ «Укрпромбанк». 23 травня 2008 року між ТОВ «Український промисловий Банк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавцем) укладено Іпотечний договір №481-0221008/Zфквіп-08, за яким предметом іпотеки виступала земельна ділянка площею 0.1200 га, кадастровий номером 2124880301:03:013:0080. [PERSON] є чоловіком [PERSON] позивачки у справі, що підтверджується відміткою про сімейний стан від 03 серпня 1996 року у Паспорті Позивачки [NUMBER] . [PERSON] , 1974 р.н., помер [INFO] . 08 липня 2013 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром 3-389 на 3/5 частку; [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром 3-391 на 1/5 частку та [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром 3-390 на 1/5 частку земельної ділянку площею 0.1200 га, розташовану на території с. Баранинці, ур. «Канаш» Ужгородського району, Закарпатської області. Відповідно до Довідки виданої АТ «Дельта Банк» вих. №05-3423241/1 від 14.09.2021 року [PERSON] , зазначено, що Кредитний договір № 481-0221008/ФК-08, укладений 23.05.2008 року між гр. [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», по якому право вимоги з 01.07.2010 року було відступлене АТ "Дельта Банк", надалі - "Кредитор", припинив свою дію з 29.12.2012 року у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за вказаним Кредитним договором перед Кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій за вказаним Кредитним договором. Як вбачається з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49-036-3054/24 від 18.03.2024 року «Про результати розгляду заяви», відповідно до даних, наявних у володінні та розпорядженні Фонду, зобов`язання [PERSON] (РПОКІІП [NUMBER] ) за кредитним договором № 481- 0221008/ФК-08 від 23.05.2008 (відступлена ПУБЛ1ЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК» на користь АТ «ДЕЛЬТА БАНК» за Договором про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010) перед АТ «ДЕЛЬТА БАНК» були виконані в повному обсязі до дати запровадження тимчасової адміністрації, яка була розпочата 03.03.2015, та фінансові претензії стосовно цього кредитного договору, а також договорів застави (іпотеки), що забезпечували виконання зобов`язань за цим кредитним договором - відсутні. Фонд не заперечує проти здійснення державної реєстрації зняття заборони відчуження нерухомого майна та здійснення державної реєстрації припинення обтяження іпотекою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з майна, що було передано в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 481-0221008/ФК-08 від 23.05.2008 та обтяжувачем (іпотекодержателем) якого виступає АТ «ДЕЛЬТА БАНК», а саме - земельна ділянка загальною площею 0,12 га. кадастровий номер 2124880301:03:013:0080, що розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Баранинці, Урочище «Канаш». 04 липня 2024 року позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Резванової І.Д. щодо зняття заборони з нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0.1200 га з кадастровим номером 2124880301:03:013:0080, що розташована в с.Баранинці, урочище «Канаш» Ужгородського району Закарпатської області, з поданням всіх необхідних підтверджуючих документів щодо виконання зобов`язання по кредитному договору, однак, постановою від 04 липня 2024 року їй було відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказана постанова мотивована, тим що для вчинення нотаріальної дії - зняття заборони відчуження нерухомого майна, приватному нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу Резвановій І.Д., було подано лише довідку АТ «Дельта Банк» від 14.09.2021 року за № 05-3423241/1 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 481-0221008/ФК-08 від ТОВ «Український промисловий банк» до АТ «Дельта Банк» та припинення дії вказаного Кредитного договору. Відомості щодо майна, на яке накладена заборона, та відомості про іпотекодавця у вказаній довідці відсутні. Крім того, згідно статті 74 Закону України «Про нотаріат» Кредитором до нотаріуса має подаватись документ саме повідомлення, а не довідка. Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України від 04.06.2009 «Щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації» особою, яка звергається до нотаріуса за зняттям заборони у зв`язку з припиненням іпотеки, може бути як іпотекодержатель, так і іпотекодавець за умови подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання. 23 травня 2008 року за реєстраційним № 1900 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. було посвідчено іпотечний договір № 841-0221008/Zфквіп-08 між ТОВ «Український промисловий банк», як Іпотекодержателем та гр. [PERSON] , як Іпотекодавцем. Оскільки громадянка [PERSON] , яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії - зняття заборони відчуження, не є іпотекодавцем за вказаним договором, то відповідно вона не може звертатись за вчиненням такої нотаріальної дії. Позивачка вважає, що має право на припинення зазначених вище обмежень та обтяжень, так як арешт на предмет іпотеки порушує її право на розпорядження майном, позаяк за іпотечним договором зобов`язання були виконанні в повному обсязі, що в свою чергу стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Викладені обставини свідчать про відсутність боргових зобов`язань у власника майна у зв`язку із втратою актуальності існування такого обтяження, тому наявність даної заборони порушує законні права та інтереси позивача як його спадкоємця. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що обмеження щодо нерухомого майна позивача продовжує діяти після незважаючи на відсутність відомостей про здійснення будь-яких дій, які б були направлені на забезпечення погашення боргу, відсутність вимог банку про погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що наявна спірна заборона не пов`язана з реальним забезпеченням зобов`язання. Зазначені обставити свідчать про відсутність заборгованості позивача, а заборона відчуження майна є суттєвим втручанням у здійснення права власності на належне їй майно, яке порушує баланс між публічним й приватним інтересом, що є підставою зняття такої заборони. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved