Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

09.10.2024 до суду надійшов зазначений позов мотивований тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на денній формі навчання Харківському національному університеті внутрішніх справ та є студентом 1 курсу денної форми навчання на факультеті педагогіки та фінансово-економічної діяльності. Позивачка невзмозі самостійно утримувати сина, у зв`язку з цим їй необхідні кошти. Просить суд ухвалити рішення, котрим стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява відповідно до якої позивача просить суд проводити судове засідання у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Також зазначає правильне найменування дитини, на користь якого потрібно стягувати аліменти (а.с. 45). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився. Він надіслав на адресу суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів у розмірі частини всіх його доходів щомісячно. Просив врахувати ту обставину, що він ніде не працює, через стан свого здоров`я є фізично обмеженим у пересуванні. У нього є ряд захворювань, які потребують оперативного втручання, і він сам потребує коштів на лікування. Відтак, він просить стягувати аліменти або у 1/7 частині від всіх його можливих видів доходів, або у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн щомісячно до закінчення навчання сином. Справу просив слухати у його відсутність (а.с. 27-31). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 3 ) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] .. Згідно довідки Харківського національного університету внутрішніх справ за № 2/1321с від 08.08.2024 (а.с.8) [PERSON] , [INFO] , з 01.08.2023 році зарахований до вказаного закладу і навчається на 1 курсі денної форми навчання з оплатою вартості навчання, строк закінчення закладу освіти у червні 2027 року. Зазначена обставина підтверджується також договором про навчання за № 463 від 14.08.2023 (а.с. 9-12). Окрім того договір навчання укладений між закладом освіти з однієї сторони та [PERSON] з іншої, про навчання [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги (а.с. 11) [PERSON] зазначена платником за надання платної освітньої послуги та їй встановлено періоди та суми оплати, зокрема до 10.02.2027. Виписками із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 35-40) відповідач зазначає, про власний незадовільний стан здоров`я. Інших будь-яких доказів, щодо розміру доходу або його відсутності відповідачем не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ст. 141 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Суд також враховує матеріальне становище дитини, факт її навчання, часткове визнання позову відповідачем, а також відсутність відомостей щодо джерел та сум отриманих доходів відповідача. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (09.10.2024) і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Цей розмір аліментів, як думку суду, забезпечить баланс, інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Окрім того, відповідно до положення ч.1 ст. 184 СК України, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою одержувача. Тому суд позбавлений можливості визначити спосіб стягнення аліментів за заявою відповідача (боржника) у твердій грошовій сумі. Також, суд зазначає, що право на отримання аліментів припиняється у разі припинення навчання. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: partial