Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/6 з усіх видів доходів, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на період навчання, до досягнення нею 23-х років, починаючи з моменту звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем з 09.08.1997 року до 2011 року проживала в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох дітей, доньку [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з нею . На даний час дочка [PERSON] є студенткою 1 курсу магістратури факультету романо-германської філології Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2024 року до 31.12.2025 року. Зазначила, що вона працює, але їй одній важко матеріально утримувати доньку, остання не працює, оскільки навчається на денній формі навчання. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки в період її навчання не надає, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 10.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, та не заперечував у його задоволенні. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області 03.09.2003 року, актовий запис №18, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №06.05.249 від 12.09.2024 року Одеського національного університету імені І.І.Мечникова, [PERSON] є студенткою 1 курсу магістратури факультету романо-германської філології денної форми навчання, навчається за бюджетом. Термін навчання з 01.09.2024 року по 31.12.2025 року. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки питання матеріальної допомоги між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано, донька сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги,відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти, тому з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі визначеному у позові. Твердження позивача про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставними, оскільки Сімейним законодавством не передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дитини, зумовлений розміром прожиткового мінімуму, [PERSON] не є дитиною у віці від 6 до 18 років, [INFO] їй виповнилось 18 років. За вимогами положень п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст.ст.141, 142 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 1211,20 грн. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial