Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Заявник звернулась в суд із заявою, у якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського (Львівського) р-ну, Львівської області, є її тіткою. Мотивувала свою вимогу тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка проживала разом з нею за адресою [ADDRESS] , та яку вона доглядала. З метою прийняття спадщини вона звернулась до Теребовлянської державної нотаріальної контори Тернопільської області із заявою про прийняття спадщини. В ході розгляду поданих документів постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, які б встановлювали факт родинних відносин. Вказала, що померла [PERSON] , є рідною сестрою її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Зазначила, що підтверджуючі документи у неї не збереглись, а звернення в РАЦС не дало результатів. З огляду на вказане, просила заяву задовольнити. Крім цього, просила викликати і допитати в якості свідка [PERSON] , а також витребувати у Теребовлянської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 825, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою від 16 вересня 2024 року витребувано у Теребовлянської державної нотаріальної контори, місцезнаходження 48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Кн. Василька, буд. 108, належним чином засвідчену копію спадкової справи № 825, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 24 жовтня 2024 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано витребувані докази. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлену вимогу підтримали, надавши аналогічні пояснення викладеним письмово, просили таку задовольнити. Заінтересована особа Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідка, розглянувши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є рідним братом заявниці. Вказав що його тітка [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заявниця [PERSON] проживала розом з тіткою [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та доглядала її до дня смерті. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10 червня 2005 року Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, вбачається, що батьками заявника [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09 березня 1951 року Струсівським рай б/ЗАГС, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2000 року Пасіки-Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2013 року Пасіки-Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років. З державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 0314, виданого 24 квітня 1998 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що на підставі рішення сесії Дарахівської сільської Ради народних депутатів № 6 від 09 квітня 1998 року останній на території Дарахівської сільської ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,60 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільського господарства. Постановою № 377/02-14 завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 06 жовтня 2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] та роз`яснено процедуру вирішення вказаного питання в судовому порядку. Зазначена постанова мотивована тим, що у спадкоємця відсутні документи, що встановлюють родинні відносини з [PERSON] . З відповідей № 2036/02.1-02-14.4 від 01 серпня 2014 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції та № 1414/02.1-02-15.6 від 18 серпня 2014 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що у відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який долучено до матеріалів справи, відсутній актовий запис цивільного стану про шлюб [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається з актового запису про народження № 51 від 08 вересня 1924 року, батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] . Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В силу вимог ст. 78 ЦПК суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК). Положеннями ст. 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що такі не містять письмових доказів зміни прізвищ [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] . Як встановлено судом, у державному реєстрі актів цивільного стану відсутній актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим суд не може встановити факт спорідненості [PERSON] і [PERSON] , а відповідно і факт спорідненості [PERSON] та заявника [PERSON] . Крім цього, існує розбіжність в імені матері [PERSON] , яка вказана як [PERSON] , та матері [PERSON] , яка вказана як [PERSON] . Таким чином, письмові докази у справі не дають підстав для однозначного висновку про те, що [PERSON] є тіткою [PERSON] , а тому суд не вправі на підставі припущень вважати доведеним той чи інший юридичний факт. Покликання заявника щодо спільного проживання із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , спростовуються довідками Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 727 від 03 листопада 2022 року та Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області № 2107 від 12 листопада 2013 року. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Проте, таких доказів заявником суду не надано. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Крім цього, суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] , оскільки за відсутності документального підтвердження вказаних ним обставин щодо родинних зв`язків, його покази є недостатніми доказами та не можуть бути покладені в основу рішення суду для задоволення вимог про встановлення факту родинних відносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з підстав недоведеності факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: dismissed