Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

08.02.2024 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання договору дарування та визнання права власності до відповідача [PERSON] 04.03.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 05.03.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 10.05.2024 року. 14.06.2024 року проведений перерозподіл цивільної справи іншому складові суду. Справа призначена до розгляду на 26.11.2024 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 26.11.2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить: розірвати договори дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0.0605 га, кадастровий номер:1221010100:30:002:0001, за адресою [ADDRESS] , укладений 18 грудня 2018 року між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстровані в реєстрі за № 1576 і № 1577 скасувавши державну реєстрацію права власності на зазначені об`єкти. Визнати за нею право власності на житловий будинок і земельну ділянку площею 0.0605 га, кадастровий номер:1221010100:30:002:0001, за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступне: 18 грудня 2018 року між нею та її онуком, [PERSON] , були укладені договори дарування житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.0605 га, кадастровий номер:1221010100:30:002:0001 для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна земельні ділянка). Дані договори були посвідчені приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстровані в реєстрі за № 1576 і № 1577. Право власності на зазначені об`єкти було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 грудня 2018 року за номерами: 29518352 та 29518493. І до укладення вищезазначених договорів, і станом на сьогоднішній день [PERSON] , ніколи в даному будинку не проживав, та не мав наміру в ньому проживати. Ще до повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації на територію України, а саме у 2018 році [PERSON] , виїхав на територію Росії у м. Москва, де проживає на даний час та не має можливості і бажання здійснювати утримання житлового будинку в зв`язку з чим має місце ризик втрати дарунку, який особисто для неї має велику немайнову цінність. Обдарований [PERSON] , після отримання в дар житлового будинку мав утримувати його у належному технічному стані, з метою недопущення руйнації самого будинку. Однак протягом п`яти років відповідач не користується житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, яка заростає бур`яном. Сам обдарований постійно проживає не території Російської Федерації. За подарованим домоволодінням не доглядає, що призвело будинок до незадовільного стану. Такий факт нею встановлений восени 2023 року при огляді будинку. Будинок було подаровано з надією що [PERSON] , буде дбайливо ставитись до подарунку, на що вона і розраховувала при укладенні договорів дарування, з огляду на той факт, що ця річ є цінною для неї, як спадщина від її померлого у 2002 році чоловіка - [PERSON] . Даний будинок вона з чоловіком побудували ще в 1966 році. Прожили в ньому все своє життя та народили дітей. Відповідачем допущена бездіяльність та недбайливе ставлення до предмета дарування , що створює загрозу втрати дарунка, шляхом його руйнації. Тобто відповідач нехтує дарунком, зазначені обставини і стали підставою звернення до суду. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні пояснила, що підтримує позовні вимоги підтримує в повному обсязі, за підставами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно якої позовні вимоги визнав та просить їх задовольнити, підтвердивши факт, що він не доглядає за подарованим йому будинком так як він йому не потрібен і він не має наміру повертатись до України. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини. \~ \~ Судом\~встановлено,\~що \~ \~ 18 грудня 2018 року між позивачкою, [PERSON] та її онуком, [PERSON] , були укладені договори дарування житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.0605 га, кадастровий номер:1221010100:30:002:0001 для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна земельні ділянка). Дані договори були посвідчені приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстровані в реєстрі за № 1576 і № 1577. Право власності на зазначені об`єкти було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 грудня 2018 року за номерами: 29518352 та 29518493, що підтверджується копіями договорів дарування та Інформаційною довідкою із державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За доводами позивача і до укладення вищезазначених договорів, і станом на сьогоднішній день [PERSON] , ніколи в даному будинку не проживав, та не мав наміру в ньому проживати. Ще до повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації на територію України, а саме у 2018 році, [PERSON] , виїхав на територію Росії у м. Москва, де проживає на даний час та не має можливості і бажання здійснювати утримання житлового будинку в зв`язку з чим має місце ризик втрати дарунку, який особисто для неї має велику немайнову цінність. Обдарований [PERSON] , після отримання в дар житлового будинку мав утримувати його у належному технічному стані, з метою недопущення руйнації самого будинку. Однак протягом п`яти років відповідач не користується житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, яка заростає бур`яном. Сам обдарований постійно проживає не території Російської Федерації. За подарованим домоволодінням не доглядає, що призвело будинок до незадовільного стану, який позивачкою встановлений восени 2023 року при огляді будинку. Дані факти визнаються відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПКМ України доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України - За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 718 ЦК України - Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України - Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 727 ЦК України - Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. \~ \~ \~ В\~судовому засіданні\~ знайшов\~своє підтвердження\~ факт,\~що \~в результаті\~дій \~обдарованого \~ існує\~загроза \~безповоротного втрати\~дарунка,\~ який\~має для\~дарувальника велику немайнову цінність. Цей факт визнається відповідачем та доведенню не підлягає. Крім того судом встановлено, що після укладення спірних договорів дарування обдарований так і не прийняв дарунку, не вселився до подарованого домоволодіння, не вчинив заходів , спрямованих на підтримання подарунку в належному стані, не вжив заходів щодо його схоронності та забезпечення нормального функціонування. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договорів дарування підлягають задоволенню. Оскільки судом ухвалюється рішення про розірвання договорів дарування, право власності на предмети дарування відновлюється у попереднього власника цього майна. Тому позовні вимоги про визнання права власності на будинок та присадибну земельну ділянку за позивачкою також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України - \~За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачем до початку підготовчого судового засідання подана заява про визнання позову, судом ухвалюється рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ Так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн., 40 коп .

Outcome: approved