Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Староушицької селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову і при вивченні матеріалів справи встановив, що відповідач, представник Староушицької селищної Тимчук Анатолій Сергійович, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Позивач, обґрунтовуючи позов вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3277 га, кадастровий номер: 6822485500:02:011:0003, розташованої на території Нефедівської сільської ради, яка належала матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №953897, зареєстрованого 30.03.2006 року за № 0106755550011, оригінал якого було втрачено. З метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. Листом від 09.09.2024 року №162 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності підтверджуючих документів,щодо прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] та з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на землю.. Вказує, що на день смерті матері [PERSON] ( [INFO] ) зі спадкоємців першої черги разом з нею за адресою: [ADDRESS] , проживала вона, [PERSON] та здійснила її поховання, на підтвердження вказаного надає довідку видану виконавчим комітетом Староушицької селищної ради від 22.08.2024 року №190. Тому, у зв`язку з тим, що вирішити вказане питання у позасудовому порядку не має змоги та нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. \~Також вказує,\~ що вона є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку вона звернулась до місцевої газети. Тому просить, в порядку спадкування за законом, встановити факт проживання з померлою матір`ю, на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку після смерті матері. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що до дня смерті і на день смерті матері [PERSON] , її донька [PERSON] проживала з нею разом, вони вели спільне господарство разом, донька її обходила і доглядала, інших спадкоємців у померлої [PERSON] не було. Представник відповідача Староушицької селищної ради Тимчук Анатолій Сергійович, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає. Суд розглядає справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3277 га, кадастровий номер: 6822485500:02:011:0003, розташованої на території Нефедівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №953897, зареєстрованого 30.03.2006 року за № 0106755550011, оригінал якого було втрачено, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] , Серія [NUMBER] від 21.08.2024 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] , Серія [NUMBER] від 30.08.2024 року з якого вбачаються дані про батьків: батько - [PERSON] та мати [PERSON] , Свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 30.08.2024 року, Серія [NUMBER] з якого вбачається, що позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №953897, зареєстрованого 30.03.2006 року за № 0106755550011. З метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. Листом від 09.09.2024 року №162 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності підтверджуючих документів, щодо прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] та з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на землю, що підтверджується Листом приватного нотаріуса Бокуліч З.В. за № 162/02-31 від 09.09.2024 року. Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері, яка фактично прийняла спадщину, проживаючи разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, донька доглядала матір до смерті та здійснила її поховання, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Староушицької селищної ради від 22.08.2024 року №190., що підтверджується Довідкою Жванецької сільської ради №32 від 23.12.2020 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 78273500 від 09.09.2024 року про відсутність інформації у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] [INFO] , показами свідків у суді [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ Встановлено також, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ЯА №953897, зареєстрованого 30.03.2006 року за № 0106755550011, втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Подолянин» за № [NUMBER] (1781) від 03.10.2024 року та Листом приватного нотаріуса Бокуліч З.В. за № 162/02-31 від 09.09.2024 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживає із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 2\~статті 315\~ЦПК \~України \~передбачено,\~що \~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовляє в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 Цивільного кодексу України. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому, оскільки умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину відсутні, право позивача на спадкування, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7, підлягає захисту у судовому порядку. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, які підтверджують, що за таких обставин, за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом , оскільки вона є донькою померлої, яка фактично прийняла спадщину, проживаючи з нею на день смерті, а тому має право на спадкування земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акта на землю, який був втрачений, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved