Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Рух справи 29.03.2024 до надійшла вказана позовна заява, датована 25.03.2024, за підписом представника позивача - адвоката Шевченко А.В. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить суд стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] кошти, отримані без відповідної правової підстави в сумі 15 316,58 грн, а також 1 211,20 грн судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 02.04.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2024 відповідний позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. 18.06.2024 до суду надійшла заява про виправлення недоліків, до якої, зокрема, додано докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.06.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову В позові вказується, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва скасовано виконавчий напис 119660 від 09.06.2021 про стягнення з позивача надуманої суми боргу у розмірі 37 855,80 грн. При цьому, зазначається, що на виконання виконавчого напису нотаріуса 119660 від 09.06.2021 з позивача було стягнуто 17 018,42 грн, що підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати. Зауважується, що на корить ТОВ «Еліт Фінанс» було стягнуто 17 018,42-(10% = 1 701, 84) = 15 316,58 грн. Наголошується, що оскільки підстава набуття відповідачем (ТОВ «Еліт Фінанс») грошових коштів відпала у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то з ТОВ «Еліт Фінанс» на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 15 316, 58 грн стягнуті у виконавчому провадженні 67587906 за виконавчим написом № 119660 від 09.06.2021. Щодо правової позиції відповідача На момент винесення рішення у справі відзив на позовну заяву не надійшов. При цьому, матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка направлялась разом з копією позову та доданих до нього документів, отримано 18.09.2024 (а.с. 39). Крім того, на а.с. 35 міститься довідка про доставку електронного листа з якого вбачається, що ухвала суду від 21.06.2024 була доставлена до електронного кабінету ТОВ «Еліт Фінанс» 31.07.2024. Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити правову позицію останнього щодо предмету спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25.12.2023 у справі № 760/13006/23 (а.с. 11; https://reyestr.court.gov.ua/Review/115888689): -Позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого кругу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено; -Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 119660, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 37 855,80 грн; -Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (м. Київ, пл. Солом`янська, 2, код ЄДРПОУ 40340222) на користь [PERSON] , [INFO] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 1 073,60 грн; -Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути [PERSON] , [INFO] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн, внесені [PERSON] через АТ «ПУМБ» згідно квитанції № 41364206 від 05.06.2023, як судовий збір при подачі позову. -Як свідчить аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень відповідне рішення набрало чинності та у встановленому законом процесуальному порядку не оскаржувалось. При цьому, враховується, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими. На підтвердження позовних вимоги позивачем до матеріалів справи також долучено: -Копію повідомлення Державного ощадного банку України від 16.01.2024 наступного змісту (а.с. 9): «Філія - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» стосовно Вашого звернення від 16.01.2024р. повідомляє, що згідно Постанови ВП № 67587906 від 16.02.2022р про стягнення на користь ТОВ «Еліт Фінанс» боргу в сумі -37855.80 грн., винагороди - 3785,58 грн., та витрати - 500,00 грн. (всього - 42141.38 грн.), з лютого 2022р по травень 2023р. Банк здійснив відрахування з доходів [PERSON] ( [NUMBER] ) суму 17 018 грн. 42 коп. та перерахував на рахунок Приватному виконавцю Проценко Антону Юрійовичу. Також повідомляємо, що у зв`язку зі звільненням працівника [PERSON] (31.05.2023р.) стягнення коштів не виконано у повному обсязі. Звіт додається.» -Копію звіту про здійснення відрахування та виплати ЗОУ АТ «Ощадбанк» (а.с. 10); -Копію паспорту позивача (а.с. 7); -Копію картки фізичної особи - платника податків позивача (а.с. 8). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані ним норми права За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) за правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту ст. 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Відповідні правові висновки також викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18. Встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 15 316,58 грн, які стягнуті з [PERSON] на користь ТОВ «Еліт Фінанс» на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд констатує, що отримані відповідачем кошти у визначеній сумі підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо судового збору Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач за звернення до суду з позовом у даній справі сплатив 1 211,20 грн судового збору (а.с. 30). З урахуванням результату розгляду спору, на підставі ч.ч. 1, 9 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved