Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду місто Одеси з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.11.2015 року у розмірі 53278,35 гривень та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач звернувся до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 23.11.2015 року та приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/19, тип Картка Універсальна. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 04/22, тип Картка Універсальна; 2. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 03/23, тип Картка Універсальна; 3. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 08/27, тип - Картка Універсальна, що отримана при підписанні анкети-заяви б/н від 22.05.2023 р., заборгованість за картковим рахунком на дату отримання складала 45218,63 грн. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42% річних. Також, клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 24.05.2023 року, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Позивач звернув увагу, що у процесі користування рахунком 24.05.2023 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі були погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом станом на 25.02.2024 року становить 53278,35 гривень, яка складається з наступного: 42722,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10555,37 грн. заборгованість за простроченими процентами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк». 30 липня 2024 року відповідач подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що договору кредиту з банком не укладав та особисто не підписував «Умови та правили надання банківських послуг» і «Тарифи банку». Крім того зазначив, що позивачем не надано первинних документів на підтвердження кредитних зобов`язань і заборгованості перед позивачем. Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи у його відсутність не подавав. [PERSON] у відкритому судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» з 21 травня 2018 року змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією статуту Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 23.11.2015 року та приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms (а.с. 116). На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75000,00 грн., що підтверджується Випискою по рахунку (а.с. 104-115). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/19, тип Картка Універсальна. Встановлено, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 року № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, банком надані саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором, які є належними доказами заборгованості відповідача. Доводи відповідача про те, що позивачем не надано первісних бухгалтерских документів спростовуються матеріалами справи. У виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 04/22, тип Картка Універсальна; 2. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 03/23, тип Картка Універсальна; 3. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 08/27, тип - Картка Універсальна, що отримана при підписанні анкети-заяви б/н від 22.05.2023 року, заборгованість за картковим рахунком на дату отримання складала 45218,63 грн. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42% річних. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту від 24.05.2023 року, в якому також наявна інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам (а.с. 131-135). Відомості про те, що відповідач надавав банку заперечення щодо розміру процентової ставки матеріали справи не містять, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про його обізнаність з умовами кредитування. Також у процесі користування рахунком 24.05.2023 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої були погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком (а.с. 119-130). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. Таким чином, доводи відповідача про те, що він не підписував кредитного договору з позивачем є безпідставними, та в повному обсязі спростовуються матеріалами справи. При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість відповідача становила 43511,86 грн, що вбачається із розрахунку заборгованості. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати процентів. Починаючи з 24.05.2023 року проценти нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42%. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано проценти у розмірі 10555,37 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25.02.2024 року становить 53278,35 грн., яка складається з наступного: -42722.98 грн. заборгованість за тілом кредиту; -10555.37 грн. - заборгованість за простроченими процентами. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1\~ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову по даній справі становить 53278,35 гривень, який задоволено на 100%, тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути\~судовий збір\~у розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved