Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 18 липня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] померла мати позивача [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого увійшла земельна ділянка із кадастровим номером 6823082400:04:020:0036, площею 2,5416 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Летичівської селищної ради (колишньої Грушковецької сільської ради) Хмельницького району Хмельницької області, що була виділена на підставі рішення Грушковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області №2 від 23 листопада 2001 року [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого в силу ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його дружина [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишала. Позивач [PERSON] в силу ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) є спадкоємцем за законом першої черги майна, що належало [PERSON] , оскільки є її рідною донькою, окрім неї спадкоємцем майна [PERSON] є сестра позивача [PERSON] (дочка спадкодавиці), проте на вказане спадкове майно вона не претендує та не заперечує щодо оформлення земельної частки (паю) за позивачем. Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки батько позивача [PERSON] (чоловік спадкодавиці) помер [INFO] . За заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Романюк Н.В. після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу. При цьому, згідно архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 березня 2024 року спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. З метою оформлення земельної частки (паю), посвідчену Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0247999 від 22 серпня 1996 року, як спадкового майна після [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] , позивач [PERSON] звернулась до цього ж нотаріуса, проте нотаріусом їй повідомлено, що з поданих документів вбачається, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0247999, виданий на ім`я [PERSON] 20 серпня 1996 року, тобто вже після смерті спадкодавця, а тому не може вважатися належним документом, що посвідчує її право на земельну частку (пай), для врегулювання цих питань рекомендовано звернутись до суду. За цих обставин позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6823082400:04:020:0036, площею 2,5416 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Летичівської селищної ради (колишньої Грушковецької сільської ради) Хмельницького району Хмельницької області, як на спадкове майно після [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину після якого прийняла, але не оформила спадкових прав [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 18 липня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 24 липня 2024 року надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 25 липня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 5. Підготовчі судові засідання призначалися на: 18 вересня 2024 року, 10 і 25 жовтня 2024 року, 12 листопада 2024 року, 02 грудня 2024 року. 6. 20 вересня 2024 року до суду надійшла копія спадкової справи. 7. 12 листопада 2024 року ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідача. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 8. 02 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стецькова - Бондар Л.Ф. подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. 9. 10 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за позовною заявою [PERSON] до неї про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що є спадкоємцем її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у її відсутність. Зазначила, що є донькою [PERSON] , проте на спадкове майно після неї не претендує та не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та просить їх задовольнити. 10. 02 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 11. У зв`язку із тим, що [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] , до правовідносин щодо спадкування мають застосовуватись правила ЦК УРСР, які діяли на час їх смерті. 12. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За змістом ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. За змістом ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Законодавець у ЦК УРСР передбачив, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2). За змістом ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1). Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) (ч. 2). Як зазначено у ч. 1 ст. 554 ЦК УРСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. 13. У п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном (абз. 1). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (абз. 2). 14. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року роз`яснено, що згідно зі статтею 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості) (п. 23). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України) (абз. 1 п. 24). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (абз. 2 п. 24). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність (абз. 3 п. 24). 15. В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 11). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абз. 3 п. 23). V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 16. [INFO] в с. Божиківці Деражнянського району Хмельницької області народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] . 17. 30 вересня 1979 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Вказаний шлюб розірвано 07 серпня 1986 року. 18. 27 вересня 1986 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . 19. [INFO] у віці 70 років у с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області помер [PERSON] [INFO] . [INFO] у віці 75 років у с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області померла [PERSON] . 21. 19 березня 2024 року Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видана архівна довідка згідно якої спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , в 1995-2004 роках не заводилась. 22. 25 квітня 2024 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Романюк Н.В. повідомлено [PERSON] , що їй для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що є спадкоємцем її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , необхідно подати документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно. З поданих документів вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0247999, виданий на ім`я [PERSON] , 20 серпня 1996 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 серпня 1996 року, тобто вже після смерті спадкодавця, а тому не може вважатися належним документом, що посвідчує її право на земельну частку (пай). Рекомендовано звернутись до суду. 23. 31 травня 2024 року трудовий архів Летичівської селищної ради повідомив, що [PERSON] , 1925 року народження, дійсно працював в сільськогосподарському підприємстві с. Грушківці, СП «Світанок», Летичівського району Хмельницької області (дані надані за період з 1984 по 1995 роки). 24. 31 травня 2024 року сектором №2 Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомлено, що [PERSON] наявний у списку громадян - членів Селянської спілки «Світанок» с. Бохни, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №4, виданого 05 вересня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №338 від 04 серпня 1996 року виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0247999, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 22 серпня 1996 року за №717. Сертифікат не виданий та знаходиться на зберіганні у секторі. Розмір земельної частки (паю) становить 2,88 га в умовних кадастрових гектарах. У «Технічній документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Грушковецької сільської ради» [PERSON] зазначений у списках померлих громадян, спадкоємцям яких передаються у приватну власність земельні частки (паї) із земель Грушковецької сільської ради. Відповідно із даним списком номер земельної ділянки - 335, площа - 2,5416 га. Земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру як не витребувана частка (пай). В книзі кадастрових номерів по Грушковецькій сільській раді запитуваній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6823082400:04:020:0036. Згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів, станом на 01 січня 2013 року, державні акти на право приватної власності на землю та на право власності на земельну ділянку [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0247999 не зареєстровані та не видавались. 25. 04 червня 2024 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області надано витяги з погосподарських книг за 1961-2001 роки с. Грушківці за змістом яких [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала у будинку, з нею проживав чоловік [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , разом з ними в різний період проживали: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . 26. 06 червня 2024 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області видана довідка про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області, на день смерті разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] . 27. 06 червня 2024 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області видана довідка про те, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована на день смерті одна по [ADDRESS] , померла [INFO] . 28. 16 липня 2024 року сформовано Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку згідно якої кадастровий номер земельної ділянки 6823082400:04:020:0036, площа - 2,5416, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Хмельницька область, Летичівський район, форма власності - комунальна, суб`єкт права власності - Летичівська селищна рада. 29. 20 вересня 2024 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.О. надано суду копію спадкової справи, яка заведена 25 квітня 2024 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , за змістом якої 25 квітня 2024 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, а 29 квітня 2024 року [PERSON] у заяві вказала, що не претендує на спадкове майно і не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину дочці померлої [PERSON] 27 травня 2024 року приватним нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] , спадщина складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 30. Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель. 31. Батько позивача [PERSON] - [PERSON] наявний у списку громадян - членів Селянської спілки «Світанок» с. Бохни, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №4, виданого 05 вересня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №338 від 04 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0247999, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 22 серпня 1996 року за №717. Сертифікат не виданий та знаходиться на зберіганні у секторі. Розмір земельної частки (паю) становить 2,88 га в умовних кадастрових гектарах. Державні акти на право приватної власності на землю та на право власності на земельну ділянку [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0247999 не зареєстровані та не видавались. 32. Батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , його дружина (мати позивача) [PERSON] також померла [INFO] . При цьому, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак за життя належним чином не оформила право власності на належне її чоловікові право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії №0247999. Дочка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] звернулась із відповідними заявами до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері і їй видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, проте успадкувати право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , в нотаріальному порядку вона не може, адже нотаріус зазначила, що сертифікат виданий після смерті батька і не може бути належним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай). 33. Особа набуває право на земельну частку (пай) у разі: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання (передачі державного акта); 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю. 34. Із листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що [PERSON] наявний у списку громадян - членів Селянської спілки «Світанок» с. Бохни, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №4, виданого 05 вересня 1995 року. [PERSON] також є у списках померлих громадян, спадкоємцям яких передаються у приватну власність земельні частки (паї) із земель Грушковецької сільської ради. 35. Отже, померлий [PERSON] набув право на земельну частку (пай), таке право за ним і за його спадкоємцями визначається уповноваженим органом державної влади. 36. У ч. 2 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). 37. Тобто, в силу положень зазначеного Закону земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер, водночас фактичні обставини у справі свідчать про те, що за життя [PERSON] і [PERSON] не було виділено в натурі (на місцевості) конкретну земельну ділянку, не було отримано на неї державний акт на право приватної власності. Це ж підтверджується і фактом звернення позивача [PERSON] до приватного нотаріуса саме щодо оформлення спадкових прав на земельну частку (пай), а не на конкретно сформовану земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером, та відповіддю приватного нотаріуса саме з приводу спадкування земельної частки (паю). 38. Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №227/277/22 зазначив, що спадкодавці за життя не оформили належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набули майнові права на її отримання, а отже успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. 39. Зважаючи на ці обставини, суд вважає, що захист прав позивача полягає у визнанні за нею права на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті матері, яка успадкувала майно після смерті свого чоловіка (батька позивача), але не оформила своїх спадкових прав. 40. Суд зважає на аргументи відповіді нотаріуса, що сертифікат не може вважатися належним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Водночас, при наданні відповіді приватний нотаріус не мала в наявності листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та доданих до нього документів із яких випливає, що [PERSON] включений рішенням Грушковецької сільської ради до списку померлих громадян, спадкоємцям яких передаються у приватну власність земельні частки (паї) й за [PERSON] обліковується сертифікат №0247999. За цих фактичних обставин у даній конкретній справі суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай), яке посвідчене саме вказаним сертифікатом. VІI. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 41. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 42. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи випливає, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: partial