Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У серпні 2024 року представник АТ КБ «Приват Банк» через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 41058,56 грн. за кредитним договором № б/н від 09.07.2019 року та судові витрати у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 09.07.2019 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено відновлювальну кредитну лінію до 45 000 грн. Відповідач, після отримання картки, здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач має заборгованість в розмірі 41058,56 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь разом зі сплаченим судовим збором. 05.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 28.10.2024, яке відкладено на 28.11.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. Сторони у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно належним чином. Представник позивача, разом з позовною заявою подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направляла. Про розгляд справи відповідач повідомлялась шляхом направлення рекомендованим поштовим повідомленням ухвали суду та повідомлення про розгляд справи, яке повернулось з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом направлення смс-повідомлень на особистий номер телефону, текст яких доставлено у додаток Viber 07.10.2024 та 11.11.2024. Згідно з ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.07.2019 [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 09.07.2019 відповідачем також була підписана Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, якою сторони погодили наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 45 000 грн., тип кредитної картки: «Універсальна», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка: 12,0% річних. 14.12.2022 відповідач підписав власноручно Додаткову угоду до кредитного договору від 14.12.2022, якою сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг змін. Таким чином, з моменту підписання між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч. 1\~ст. 634 ЦК\~шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», строком дії до 06/23. Отже, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі, щодо сплати відсотків. Як вбачається з матеріалів справи, Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.07.2024 року має непогашену заборгованість в розмірі 41 058,56 грн., яка складається з наступного: 38364,63 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 2 693,93 грн.\~заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказує позивач, підписання стилусом на планшеті регламентовано\~Постановою НБУ №151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якого, власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного пристрою\~це цифровий власноручний підпис. Вказаною постановою у п. 6 передбачено, що цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється підпису, а згідно до п.7 використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 Умов\~комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП\~пароль. Банком надано всю необхідну інформацію в письмову вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення Відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст.\~638, ч. 2 ст.\~642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображенні і графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті кредиту, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 41 058,56 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до задоволених позовних вимог. Так, пред`явлений позивачем позов задоволений повністю. З огляду на що суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст.\~15,\~16,\~526,\~530,\~533,\~536,\~549-552,\~1049,\~1050,\~1054,\~1055 ЦК України, та

Outcome: approved