Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

05.08.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів, що підлягає стягненню на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу їх стягнення з 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення старшою дитиною (сином [PERSON] ) повноліття, тобто до [INFO] , а потім у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою [PERSON] , до [INFO] . Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, тим що 29 липня 2021 року Красноокнянським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача, на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В той час, відповідач офіційно не працював, тому розмір аліментів був встановлений в твердій грошовій сумі. Станом на теперішній час відповідач має стабільний заробіток та отримує офіційний дохід, що підтверджується відповіддю Подільського ВДВС. Разом з тим, незважаючи на значне покращення матеріального становища, відповідач й надалі сплачує аліменти тільки у мінімальному розмірі, що на двох дітей дорівнює 2 879.50 грн. щомісячно. Зазначена сума аліментів є абсолютно недостатньою для утримання та забезпечення рівня життя для дітей, не покриває їх потреб навіть частково. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. 13.08.2024 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 13.08.2024 року відкрито провадження по даній справі. 17.09.2024 року в системі «Електронний суд», від адвоката Осокіна С.В. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та оголошення перерви в судовому засіданні так як відповідач перебуває в службовому відряджені. Крім того, представник відповідача просив суд подальший розгляд справи проводити за його участю в режимі відеоконференції з використанням його власних технічних засобів. Крім того, 16.10.2024 року в системі «Електронний суд», від адвоката Осокіна С.В. до суду надійшла заява про відкладення судового засідання, так як від перебуває на лікарняному, а відповідач перебуває в службовому відряджені. Також, представником відповідача адвокатом Осокіним С.Ю. було долучено до матеріалів справи звіт про здійснення відрахування та виплат за період 01.01.2023 по 31.08.2024 року. 13.11.2024 року в системі «Електронний суд», від адвоката Осокіна С.В. до суду надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з знаходженням відповідач в службовому відряджені, а також в зв`язку із необхідністю подачі зустрічного позову. Позивач, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, надала заяву, згідно якої\~ позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність /а.с. 58/. Відповідач та його представник, повідомлені належним чином, у судове засідання, не з`явилися, про поважність причини неяквки суд не сповістили, з заявами чи клопотаннями до суду не зверталися, відзив не подали. Крім того, представник відповідача - адвокат Осокін С.Ю. участь у відеоконференції також не прийняв, що підтверджується протоколом судового засідання та витягом (скриншот) з ВКЗ /а.с.55, 56, 59, 60/. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надала заяву про розгляд справу у її відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 90 від 09.06.2017 року), [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 80 від 22.05.2019 року), батьком дітей є [PERSON] /а.с.7, 9/. Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 24.12.2021 року у цивільній справі 506/817/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.11-14/. 29.07.2021\~року Красноокнянським районним судом Одеської області видано судовий наказ №506/490/21\~ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до повноліття /а.с.21-22/. 09.08.2021 року на підставі судового наказу №506/490/21 від 29.07.2021 року, відкрито виконавче провадження № 66434134 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей /а.с. 23/. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати щодо [PERSON] за період з 01.01.2023 року по 30.06.2024 року, на підставі постанови ВП № 66434134 від 25.07.2022 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей (червень 2024 року, дохід 20498,83 грн., утримано 4477,50 грн.) /а.с.24/. Крім того, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , встановлено що сім`я проживає в селищі Окни. Батько [PERSON] , з ними не проживає, участі в житті та вихованні дітей не приймає, діти перебувають на утримання матері /а.с.25/. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати щодо [PERSON] за період з 01.01.2023 року по 31.08.2024 року, на підставі постанови ВП № 66434134 від 25.07.2022 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей (серпень 2024 року, дохід 20498,83 грн., утримано 4477,50 грн.) /а.с.47/. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2\~ст.77 ЦПК України). Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Пленуму) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В обґрунтування необхідності зміни способу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що на теперішній час матеріальне становище відповідача значно покращилося, він має стабільний дохід, разом з тим, розмір аліментів, які вона отримує на утримання на двох дітей складає лише 2879,50 грн. на місяць, що з урахуванням значного зростання цін на одяг, взуття, продукти харчування є дуже низьким, крім того, витрати утримання дітей щороку збільшуються, а відповідач ніяким чином не допомагає позивачу, крім того, що платить мінімальний розмір аліментів, які є абсолютно недостатніми навіть на забезпечення базових потреб дітей. Зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі позивач, пред`являючи позов до відповідача. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з твердої грошової суми на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке. Суд вважає вказані аргументи позивача обґрунтованими, та погоджується, що матеріальне становище стягувача погіршилося, оскільки розмір аліментів, визначений судовим наказом є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, з урахуванням значного зростання цін за останній час та збільшення додаткових потреб на дітей, а також враховує, що матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він на теперішній час має стабільний дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 даної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тобто обов`язок щодо виховання, забезпечення, розвиток дитини покладається на обох батьків, однак обов`язково враховуються здібності та можливості кожного з них. Крім того, § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України»\~від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага\~і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст.182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, збільшивши розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дітейсина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частку заробітку (доходу) платника аліментів та вважає, що це буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них; а також положення ст.185\~СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно\~до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved