Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

19 грудня 2023 року позивач[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, як орган опіки та піклування; Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою місця реєстрації проживання матері [PERSON] , [INFO] - [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] , судові витрати розподілити відповідно до вимог ЦПК України. Стислий виклад позиції позивача Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від вказаного шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 березня 2013 року у цивільній справі № 1505/10680/2012 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 58. 3 моменту розірвання шлюбу малолітня дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні, заперечень з цього приводу з боку Відповідача не було. Так, 23 жовтня 2023 року вона звернулась до Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради із Заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини (реєстраційний номер 01-67/16307 від 23 жовтня 2023 року) [PERSON] , [INFO] , однак, службовою особою Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради у реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки нею не подані документи у повному обсязі - немає згоди другого з батьків. Вважає, що в судовому порядку має бути наданий дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за адресою реєстрації місця її проживання, у зв`язку з тим, що з моменту припинення шлюбних відносин малолітня дитина фактично проживала разом із нею, заперечень до теперішнього часу від Відповідача не надходило з цього приводу. Отримати згоду від Відповідача вона немає змоги, оскільки будь-яких стосунків та контактів з ним не підтримує та їй невідоме його теперішнє місцезнаходження. Згідно з частинами 2, 8, 9, статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладені обставини, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, її постійного та неприливного зв`язку з матір`ю, неможливості вирішити питання про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, вона і звернулася з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 20 грудня 2023 року Ухвалою суду, суддя Боярський О.О., провадження по вказаній справі було відкрито з призначенням її підготовчого розгляду. Відповідно до розпорядження № 167 від 13 лютого 2024 року, здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13 лютого 2024 року вказана справа надійшла до провадження судді Прийомової О.Ю. 14 лютого 2024 року Ухвалою судді вказана справа прийнята до провадження з призначенням її підготовчого розгляду. 14 березня 2024 року Ухвалою суду витребувано з виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування висновок щодо розв`язання спору. 19 червня 2024 року Ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито з призначенням справи до її судового розгляду по сутті. Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач не з`явився, про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду від відповідача через «Нову пошту» надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи надав до суду висновок щодо розв`язання спору, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступне. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] , [INFO] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від вказаного шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. (а.с. 13) Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 березня 2013 року у цивільній справі № 1505/10680/2012 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 58. (а.с. 14) 08 вересня 2020 року [PERSON] уклала шлюбу з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2020 року Білгород - Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса). (а.с. 12) Як зазначає позивач, з моменту розірвання шлюбу малолітня дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні, заперечень з цього приводу з боку Відповідача не було. Так, 23 жовтня 2023 року вона звернулась до Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради із Заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини (реєстраційний номер 01-67/16307 від 23 жовтня 2023 року) [PERSON] , [INFO] , однак службовою особою Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради у реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки нею не подані документи у повному обсязі - немає згоди другого з батьків. Для повного та всебічного розгляду справи, судом постановлена 14 березня 2024 року ухвала про витребування доказів, відповідно до якої витребувано з виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування висновок щодо розв`язання спору. 27 травня 2024 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради від 21 травня 2024 року № 02-15/29/1283/1190, відповідно до якого зазначено, що з метою забезпечення найкращих інтересів дитини щодо реєстрації місця її проживання, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, реалізації права дитини на реєстрацію місця проживання, виконавчий комітет Білгород - Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає можливим зареєструвати місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою місця проживання матері, [PERSON] , [ADDRESS] . (а.с. 45) У висновку зазначене, що за результатами проведеної роботи спеціалістами служби у справа дітей з`ясовано, що [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , в даний час перебуває за межами країни. У телефонному режимі [PERSON] підтвердила позовні вимоги, просить розглянути питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини без її присутності. Провести обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] не виявилося можливим. В матеріалах цивільної справи міститься заява про визнання позову в якій [PERSON] повідомив, що проживав з [PERSON] до розірвання шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Після запровадження воєнного стану в Україні він виїхав до Республіки Молдова. Також [PERSON] пояснив, що з`явитися до компетентних органів для надання згоди реєстрацію місця проживання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , не має можливості, але не заперечує щодо реєстрації місця проживання дитини, визнає позов в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. 22.04.2024 року дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Враховуючи згоду батька щодо порушеного питання, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, Комісія прийняла рішення про можливість зареєструвати місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою місця проживання матері, [PERSON] , [ADDRESS] . Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно з вимогами частини 2,3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно п. 21-2 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами згода батьків на реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років підтверджується їх кваліфікованими електронними підписами або засвідчується кваліфікованим електронним підписом нотаріуса. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з вимогами ст.155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно до приписів ч. 2-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закон України «Про охорону дитинства»). При цьому, як визначено ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування. Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Аналізуючи вищенаведене, можливо зазначити, що реєстрація дитини за її фактичним місцем проживання та фактичним місцем проживання матері буде повністю відповідати інтересам дитини, а відсутність згоди батька порушує її право на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. Частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У даному випадку відповідачем не були спростовані докази надані позивачем, про те, що немає інших підстав для проведення реєстрації малолітньої дитини. Отже позовні вимоги щодо надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, що будуть відповідати інтересам малолітньої дитини. Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дитини [PERSON] за власною адресою реєстрації, отримала відмову, у зв`язку з відсутністю згоди іншого з батьків. Підстав для наявності обставин щодо унеможливлюють реєстрацію дитини по місцю реєстрації та проживання матері, судом не встановлено. З огляду на викладене, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи на даний час проживання дитини саме з матір`ю, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, суд вважає за доцільне позовні вимоги про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без згоди батька задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання батьків чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж місце проживання батьків чи законних представників, за згодою батьків чи законних представників чи одного з них; дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. (пункт 14-15 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)). Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Відповідно до п. 31 Порядку, особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування). Відповідно до п. 34 зазначеного порядку, у разі коли місце проживання батьків або інших законних представників особи віком до 18 років задекларовано/зареєстровано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved