Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача страхове відшкодування у розмірі 13282, 07 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між позивачем та ТОВ «Синержі» був укладений договір добровільного стахування наземних транспортних засобів № 28-0107-23-00313, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП. 28.09.2023 року за участі вищевказаного транспортного засобу та автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, сталося ДТП. Відповідача постановою Подільського районного суду м. Києва було визнано винним. Відповідно до умов договору страхування позивачем було відшкодовано витрати на ремонт автомобіля. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом, та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суму. Відповідач відзив на позов не подав, подав суду заяву в якій зазначив, що вину щодо ДТП визнає, але не погоджується з сумою страхового відшкодування, яка на його думку не містить економічно обгрунтованої ціни. 01 листопада 2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. З урахуванням поданих учасниками справи заяв, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами та доказами поданими сторонами у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку. Суд установив, 01.08.2023 року між ПАТ «СК «УСГ» ( далі - позивач) та ТОВ «Синержі» був укладений добровільний договір страхування наземних транспортних засобів №28-0107-23-00313, згідно якого взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] . Згідно умов договору предметом договору є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованими ТЗ та ДО - страхування наземного транспортного засобу (надалі- КАСКО). Страховим випадком по КАСКО може бути втрата, знищення аба пошкодження транспортного засобувнаслідок: викрадення, ДТП, ПДТО, стихійне лихо, пожежа, вибух, падіння предметів, напад тварин. 28.09.2023 року в м. Києві, на перехресті з організованим круговим рухом вулиці І.Виговського, проспекта Правди, проспекта Г.Гонгадзе, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі- ДТП) , за участю автомобіля марки «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі- відповідач) та автомобіля марки «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Синержі». Внаслідок ДТП відповідач порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 12.1,13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2023 року, у справі №758/12020/23 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постанова набрала законної сили 14 листопада 2023 року. Відповідно до рахунку №0000016806 від 02.10.2023 року та розрахунку суми страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становить 39 075, 94 грн. Позивач відповідно до умови договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив потерпілому стахове відшкодування у розмірі 39 075,94 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №77455 від 10.10.2023 року. На момент ДТП , цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №215933898. 13.10.2023 року позивач звернувся з заявою №49436 на виплату (страхового) відшкодування до ПАТ «НАСК «ОРАНТА». На підставі даної заяви страхова компанія відповідача здійснила виплату у розмірі 25 793, 87 грн, згідно платіжного доручення №53101_00000/080с7а8а-19f8-4382-a063-0446420a65f6 від 19.10.2023 року. Страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля потерпілого, яка не покриває, суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту №28-0107-23-00313. Відповідно до статей 3, 5 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтю 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статями 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ст. 29, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Разом з тим, обов`язок відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, у деліктних правовідносинах покладається саме на особу, яка її завдала, та не може покладатися на страховика, в силу договірних відносин та законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, оскільки саме особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 39 075,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням №77455 від 10.10.2023. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 215933898, така здійснила виплату в розмірі 25 793,87 грн (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля потерпілого), яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-23-00313. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, та те, що страховою компанією було відшкодовано потерпілій особі завдані збитки, та виплачено відповідне страхове відшкодування, пов`язане з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, суд прийшов до переконання про стягнення різниці між сумою страхового відшкодуванн сплаченого позивачем та сумою страхового відшкодування виплаченою за полісом у розмірі 13 282, 07 грн, у зв`язку з чим суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved