Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

У жовтні 2024 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 6 312,57 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позов обґрунтований тим, що з вини відповідача сталась ДТП, в результаті якої були пошкоджені транспортні засоби марки «Opel», д.р.н. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та автомобіль марки «Volkswagen» д.р.н. [NUMBER] , який належить ПзІІ « [PERSON] ». Майнові інтереси власника «Volkswagen» д.р.н. [NUMBER] були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.994235658.0047 від 15.09.2022, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснив власнику пошкодженого т/з виплату страхового відшкодування в розмірі 25 710,74 грн. На момент вчинення ДТП відповідач мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АР6323669, тому AT «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в розмірі 19 398,17 грн. Різниця між виплаченою власнику «Volkswagen» д.р.н. [NUMBER] шкодою та страховим відшкодуванням складає 6 312,57 грн. (25 710,74 - 19 398,17), яку позивач просить стягнути на його користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.10.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 27.11.2024. 19.11.2024 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання позову в повному обсязі, просить здійснювати розгляд справи за його відсутності та стягнути з нього 50% судового збору. 25.11.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10.02.2023 о 08-30 год. в м. Біла Церква по вулиці Олеся Гончара, 2, Київської області, водій транспортного засобу «Opel» Combo д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] перед початком руху не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» Polo д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2023 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його піддано адміністративному стягнення у виді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 11.04.2023. Власником транспортного засобу «Volkswagen» Polo д.н.з. [NUMBER] є ПзІІ « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 8044. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника «Volkswagen» Polo д.н.з. [NUMBER] були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (Особливі умови страхування) серія АМ № 994235658.0047 від 15.09.2022 (з урахуванням Додатку №1). 10.02.2023 власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen» Polo д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання випадку, що має ознаки страхового. На підставі вказаної заяви, акта огляду колісного транспортного засобу, рахунку № КО-000011 від 17.02.2023 та страхового акту № 25745/1 від 17.02.2023, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника «Volkswagen» Polo д.н.з. [NUMBER] в розмірі 25 710,74 грн., що підтверджується платіжною інструкцію № 00090250 від 20.02.2023. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel» Combo д.н.з. [NUMBER] була застрахована в AT «СК «Країна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР6323669, у зв`язку з чим AT «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в розмірі 19 398,17 грн., що підтверджується довідкою по справі № 25745. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 по справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. У постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19 та від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб «Volkswagen» Polo д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження. Грошова сума в розмірі 25 710,74 грн. по ремонту автомобіля була виплачена позивачем за договором добровільного страхування. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП перевищує розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром виплаченої шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в розмірі 6 312,57 грн. (25 710,74 - 19 398,17), отже позовна заява підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також заяви відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви, тобто в розмірі 1 514 грн., іншу частину сплаченого збору слід повернути позивачу з бюджету.

Outcome: approved