Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

26 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» через свого представника адвоката Романенка М.Е. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 21274,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до електронного договору про споживчий кредит № 3665941 від 08 травня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн на 21 день строку кредитування зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість, яку ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги № 06Т від 10 серпня 2011 року відступило позивачу. Станом на 28 серпня 2021 року [PERSON] має заборгованість в сумі 21247,00 грн, яку позивач просив стягнути на його користь. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Горват І.І. просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки умови п. 2.2.1., 2.2.3., 2.3.1.1., 2.3.1.2. договору про споживчий кредит є несправедливими. Ці умови, на переконання представника відповідача порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків сторін, завдають шкоди споживачеві. Прив`язка зміни процентної ставки за цими пунктами договору до строку повернення кредиту, умов його пролонгації є неправомірною і вводить боржника в оману, не створює для нього прозорих умов для укладення договору. Нарахування позивачем 350,00 грн пені є неправомірним, оскільки це є платою за ініціювання кредиту. Витрати на правову допомогу вважає необґрунтованими, з огляду на відсутність документального підтвердження їх понесення. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] пред`явлений позов просить задовольнити. Укладений між сторонами електронний договір є чинний, відтак нарахування процентів за ним в сумі 15924,00 грн та 350,00 грн комісії є правомірним. Витрати на правничу допомогу документально підтверджені, а відтак підлягають розподілу. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08 травня 2021 року між фінансовою установою ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3665941, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5000,00 грн на платіжну картку зі сплатою процентів в сумі 924,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом строком на 21 день, тобто по 29 травня 2021 року (п.1.2., 1.3., 1.5.2. Договору). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором S18386 08 квітня 20231 року (а.с. 24-26). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення електронного договору про споживчий кредит № 3665941 визнається учасниками справи, а відтак в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ця обставина не підлягає доказуванню. Підписавши 08 квітня 2021 року договір про споживчий кредит № 3665941 [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п. 3.2.2. Договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 10 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги № 06Т, відповідно до п. 1.1. якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) для ТОВ «Діджи Фінанс» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» з боржниками (Портфель заборгованості) (а.с.13-15). Витягом з\~Реєстру боржників\~до договору\~№ 06Т\~від 10\~серпня 2021\~року,\~ТОВ «Діджи\~Фінанс» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 21274,00\~грн,\~яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу ? 5000,00 грн, заборгованість за відсотками ? 15924,00 грн, та 350,00 грн пені (а.с.11). З розрахунку заборгованості на суму 21274,00 грн, виконаного первісним кредитором ТОВ «Мілоан» видно, що проценти нараховано з 09 травня 2021 року по 29 травня 2021 року відповідно до п. 1.5.2. Договору з розрахунку 44,00 грн в день, а з 30 травня 2021 року по 28 липня 2021 року відповідно до п. 1.6. Договору з розрахунку 250,00 грн в день (а.с.32-33). Проте згідно з п. 1.3. кредит надається строком на 21 день з 08 травня 2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 29 травня 2021 року (п. 1.4. Договору). Такий же строк кредитування визначений кредитором в п. 2 Паспорта споживчого кредиту № 3665941 (а.с.25). Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. Позивачем вимог в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України не заявлялось. Оскільки визначений Договором про споживчий кредит № 3665941 21-денний строк кредитування сплинув 29 травня 2021 року, відтак заборгованість відповідача перед позивачем за процентами становить 924,00 грн (44,00 грн * 21 день = 924 грн), відповідно загальна сума заборгованості становить 5924,00 грн (5000 + 924 + 350 = 6274). Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов у цій частині слід задовольнити. Викладені у відзиві доводи про нікчемність п. 2.2.1., 2.2.3., 2.3.1.1., 2.3.1.2. договору про споживчий кредит № 3665941 від 08 травня 2021 року, як і визначених цим договором 350,00 грн комісії не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.39) та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.9,12,17-20,34). Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 28,20 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 683,12 грн судового збору (2422,40 * 28,20% = 683,12). Витрати на професійну правничу допомогу слід розподілити за правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 28,20 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1692,00 грн витрат на професійну правничу\~допомогу (6000,00 * 28,20% = 1692,00). На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: partial