Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

22 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , у якому просила суд встановити факт родинного зв`язку між [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме, встановити, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис № 201 від 10 березня 2017 року про народження [PERSON] , складений 10 березня 2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме: в графі «батько» записати « [PERSON] », інші відомості залишити без змін. Позовна заява мотивована тим, що вона фактично мешкала однією сім`єю з [PERSON] . [INFO] , поза шлюбом, вона народила доньку - [PERSON] , біологічним батьком якої є - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивачу відомо, що спадкоємцем майна [PERSON] , крім її малолітньої доньки [PERSON] є батько померлого - [PERSON] . Проте, позивачу достеменно невідомо чи звертався він до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак усно він повідомляв, що вважає вірним якщо все спадкове майно перейде у власність його онуки [PERSON]. Під час реєстрації народження [PERSON] відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесені у відповідності до ст. 135 СК України. Після смерті [PERSON] вона має намір звернутись до ПФУ із заявою про отримання пенсії по втраті годувальника та заявити про права дитини на спадкове майно. 06 лютого 2024 року позивач для внесення змін до актового запису про народження дитини звернулася до Павлоградського ВДРАЦС. Павлоградський відділ ДРАЦС відмовив у внесенні змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що за її обставин такі зміні вносяться на підставі рішення суду. Отже, позивач немає можливості іншим способом підтвердити факт батьківства ніж у судовому порядку встановити факт родинного зв`язку між померлим [PERSON] та його донькою - [PERSON] . Представник позивача згідно письмової заяви просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи - Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Повністю покладається на рішення суду. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Павлоградської міської ради в особі органу опіки та піклування Павлоградської міської ради у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справ за її відсутністю, при ухваленні рішення просить урахувати права та інтереси дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON] відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 00017762551 від 10 березня 2017 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 10 січня 2024 року. (а. с. 26) Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року у справі була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза для встановлення батьківства померлого [INFO] [PERSON] , у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , проведення якої доручено експертам комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР. На вирішення експертів були поставлене питання: чи може бути померлий [INFO] [PERSON] , що був 16 березня 1991 року народження біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку експерта № 1992 - МГ від 10 жовтня 2024 року комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,00008 %. (а. с. 84-86) Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок що застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Постановою Верхового Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15 квітня 2021 року визначено питання особливостей визнання батьківства або встановлення факту батьківства. Частиною першою статті 135 СК України (в редакції, чинній на час народження дитини) передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення прав дитини на спадкове майно. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених уст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved