Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 19.11.2024\~року позивач звернувся до Тисменицького районного\~суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 08.10.1988 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. В даному шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що подружні відносини протягом тривалого часу не складається, у сторін наявні різні погляди на життя, шлюбних відносин вони не підтримують. Позивач не бажає перебувати у даному шлюбі, який, на його думку, зберегти неможливо, на примирення позивач не погоджується. Тому просить шлюб між ними розірвати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог відповідач не заперечує, просить позов задовольнити. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20.11.2024 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 09.12.2024 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.10.1988 року виконкомом Стриганецької сільської Ради народних депутатів, [PERSON] 08.10.1988 року уклав шлюб з [PERSON] , про що зроблено запис №16, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.6). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку ч.2 ст.115\~СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.10.1988 року виконкомом Стриганецької сільської Ради народних депутатів, про що зроблено запис №16, слід розірвати. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення. VІІ. Судові витрати. Так, як позивач є особою з інвалідністю І групи, то відповідно до п.9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору. Ч.6\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору. Таким чином із відповідача, у такому випадку, стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви. При цьому, у державному бюджеті залишається інші 50 відсотків судового збору, які були сплачені позивачем під час подання позову (та які відшкодовуються позивачу відповідачем). Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач відповідно до п.9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.6\~ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави. При цьому, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з нього стягненню у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої\~Законом України «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. П.п.3 п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~встановлено, що судовий збір із позовної заяви про розірвання шлюбу справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду складає 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.). На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved