Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються в користь позивача з [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 15 00,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, у відповідності до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04.05.2020 у справі № 445/388/20, на 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в період з 23.07.2016 до 25.06.2020 перебувала у шлюбі з Відповідачем. Шлюб між ними було розірвано у відповідності до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25.06.2020 у цивільній справі № 445/383/20, яке вступило в законну силу 07.08.2020, судовим рішенням прізвище змінено на дошлюбне « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (7 років). У відповідності до виконавчого листа у справі № 445/388/29, виданого згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04.05.2020 з Відповідача стягуються в користь заявниці аліменти на утримання непонолітнього сина [PERSON] , [INFO] (7 років) в розмірі 15\~000,00 гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2020 до досягнення дитиною повноліття. Позивачка разом з неповнолітнім сином [PERSON] проживали донедавна в житловому будинку її батьків в с. Підгороднє Золочівського району, що підтверджується довідкою Золочівської міської ради від 09.08.2024 № 495. Всі витрати на комунальні послуги оплачували батьки заявниці. Однак нещодавно позивачка з сином перебралися жити в орендовану квартиру в [ADDRESS] . [PERSON] працює вихователем в дитячій установі № 3 відділу з питань освіти молоді і спорту Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, отримує середньомісячний дохід у розмірі 12\~628,42грн., що підтверджується довідкою про доходи відділу з питань спорту і молоді Золочівської міської ради № 194 від 09.08.2024 (75\~770,50 грн. : 6 міс.). 3 часу стягнення з Відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина минуло 4 роки, син подорослішав, зросли витрати на його утримання в т.ч.: на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, і т.ін. тому 15\~000,00 грн., що стягується в користь позивача недостатньо на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, надані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2020 року. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] ., згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. За виконавчим листом № 445/388/20 Золочівського районного суду Львівської області від 04.05.2020 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (7 років) в розмірі 15\~000,00 гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2020 до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, судом встановлено, що позивач разом з сином проживають та зареєстровані за адресою: с. Підгороднє, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 09.08.2024 року, виданою Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області. Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 30.07.2024 виданої Бродівським відділом державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області у [PERSON] , [INFO] наявна заборгованість зі сплати аліментів в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 14\~615,20 грн. Згідно довідки про доходи [PERSON] , загальна сума доходу за період 01.02.2024 по 31.07.2024 становить 83\~220,80 грн. Довідка № 01-18/30 від 12.08.2024 видана директором Струтинського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів свідчить про те , що [PERSON] , [INFO] навчається у Струтинському ЗЗСО І-ІІ ступенів, де у 2023-2024 навчальному році успішно виконав освітню програму 1 класу та переведений у 2 клас.Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.\~192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, беручи також до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved