Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

28 жовтня 2024 року (згідно з поштовим штемпелем про відправку) позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 11 лютого 2007 року Хиноцькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис № 4. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.02.2007 він з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Хиноцькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося, почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, що існували між ними раніше, назавжди зникли. Спільного господарства вони не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спору щодо спільно нажитого майна у них не існує. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Просить суд розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 30.10.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила справу до розгляду, встановила учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 02 грудня 2024 року через канцелярію Згурівського районного суду Київської області відповідач [PERSON] подала пояснення на позовну заяву [PERSON] , в яких зазначає, що відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Щодо твердження позивача про те, що «спору щодо розподілу спільного нажитого майна між ними не існує», вважає, що вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки спір щодо спільного сумісного майна подружжя, яке було набуте за час шлюбу, існує, оскільки позивач неправомірно продав транспортний засіб, який був набутий у шлюбі, без її згоди, позивач виганяє її та їхніх дітей з будинку, в поліпшення і ремонт якого вона вклала свої особисті кошти. Отже, спір між нею та позивачем існує і буде вирішуватись в судовому порядку. У судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що не має бажання далі перебувати у шлюбі з відповідачем, оскільки у них за останні три роки відносини погіршились, у сім`ї постійно виконають сварки, конфлікти. Збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Просив суд не надавати строку для примирення, понесені судові витрати залишити за ним. У судовому засідання відповідач [PERSON] вимоги про розірвання шлюбу визнала, та не заперечувала щодо розірвання шлюбу між нею та позивачем. Додатково пояснила, що дійсно між ними існують суперечки, непорозуміння. Майновий спір має намір вирішувати в іншому судовому провадженні. Має рішення суду про стягнення аліментів. Просила суд не надавати строк для примирення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 11 лютого 2007 року, який зареєстрований Хиноцькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с. 5, 6). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття довіри, поваги та взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] позов визнає. Згідно із частинами першою, четвертою\~статті 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 10\~ст. 7 СК України\~кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3\~ст. 56 СК України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105, ч. 1 ст.\~110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 \~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.\~114,\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи вимоги позивача та визнання позову відповідачем, а також те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. В силу норми ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме грошові кошти у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, що був сплачений ним 07.11.2024 згідно з квитанцією № 0.03989112671.1, оригінал якої міститься в матеріалах справи № 365/803/24. Решту коштів у розмірі 605,60 грн. залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved