Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся адвокат Євич С.П. , в інтересах позивача [PERSON] , із позовною заявою до Виноградської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON] . Заповіт складено 14.06.2022 року та нотаріально посвідчено державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори. 22.08.2023 року позивач уповноважив [PERSON] діяти від його імені з питань оформлення спадщини. Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 14.06.2024 року визначено [PERSON] додатковий строк терміном три місяці після набрання рішенням законної сили. Позивачем подано таку заяву , проте постановою державного нотаріуса від 26.10.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю документів на частину спадкового майна. На підставі викладеного, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS] , на який відсутні правовстановлюючі документи та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, садівництва та обслуговування житлового будинку. Сторони в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи,\~ встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.02.2023 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту, складеного 14.06.2022 та посвідченого державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контри Любчичем Ф.І., [PERSON] на випадок своєї смерті усе належне їй майно заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4045 га, яка знаходиться в межах Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4628 га , яка знаходиться в межах Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1700 га, яка розташована в [ADDRESS] , земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1200 га, яка розташована в [ADDRESS] . Факт належності спадкодавцю спадкового майна підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельної ділянки, копією державного акта про право власності на земельну ділянку, копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, довідкою виконавчого комітету Виноградської сільської ради № 251 від. 26.06.2024 року. Постановою державного нотаріуса № 1397/ 02-31 від 26.10.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.1\~ст.1222 ЦК України,\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України,\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями\~1218, 1233 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами\~ст.1297 ЦК України,\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2\~ст.1299 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Виходячи з викладеного та

Outcome: approved