Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2019 року народилася [PERSON] [INFO] , згідно даного свідоцтва її батьком є [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до довідки міського відділу реєстрації актів громадянського стану видана [PERSON] про те, що в книзі реєстрації актів про народження Вінницького міського відділу реєстрації актів громадянського стану 11.01.2000 року проведено запис №313 про народження [PERSON] , відомості про батька ( [PERSON] ) записані за вказівко матері відповідно до частини 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю У країни. [PERSON] було повідомлено матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року по 2000 рік включно. Оскільки шлюб [PERSON] та [PERSON] не реєстрували, відомості про батька в актових записах про народження позивачів були записані зі слів матері, як [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2009 року померла [PERSON] , що позбавляє можливості звернутися із спільної заявою батьків до органів державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей про батька [PERSON] . [PERSON] почала спілкуватися з своїм біологічним батьком з 11 років, тобто з 2010 року. Для підтвердження біологічного батьківства дитини позивачка, звернулась 03.04.2021 року до медико-генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення генотипоскопічного експертного дослідження та згідно наданого Висновку від 27.04.2021 року №30284: Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , с біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %. Між позивачами та біологічним батьком [PERSON] склалися теплі дитячо - батьківські відносини, адже вони часто зустрічаються, батько її підтримує та допомагає та визнав своєю дитиною. Станом на даний час позивач бажає юридично визначити їх з батьком родинні стосунки. Позивач вважає за необхідне визнати батьківство відповідача, виключити відомості про [PERSON] , як батька з актового запису № 313, складеного 11 лютого 2000 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Вінницькій області, про народження [INFO] [PERSON] та внести зміни до актового запису № 313, записавши [PERSON] , [INFO] , батьком дитини. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , - батьком [PERSON] [INFO] . Виключити з актового запису №313 від 11 лютого 2000 року про народження дитини, [PERSON] [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини [PERSON] . Внести до актового запису №313 від 11 лютого 2000 року про народження дитини, [PERSON] [INFO] , відомості про [PERSON] , [INFO] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , - як про батька дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 21.10.2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. В підготовчому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в позові, просили позов задовольнити. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників підготовчого засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2019 року народилася [PERSON] [INFO] , згідно даного свідоцтва її батьком є [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до довідки міського відділу реєстрації актів громадянського стану видана [PERSON] про те, що в книзі реєстрації актів про народження Вінницького міського відділу реєстрації актів громадянського стану 11.01.2000 року проведено запис №313 про народження [PERSON] , відомості про батька ( [PERSON] ) записані за вказівко матері відповідно до частини 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України. [PERSON] було повідомлено матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року по 2000 рік включно. Оскільки шлюб [PERSON] та [PERSON] не реєстрували, відомості про батька в актових записах про народження позивачів були записані зі слів матері, як [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2009 року померла [PERSON] , що позбавляє можливості звернутися із спільної заявою батьків до органів державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей про батька [PERSON] . [PERSON] почала спілкуватися з своїм біологічним батьком з 11 років, тобто з 2010 року. Згідно Висновку від 27.04.2021 року №30284: Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , с біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %. Відповідно до вимог ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Статтею 7 Конвенції про права дитини гарантовано, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Зі змісту норм ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Суд також враховує, що у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд враховує, що відповідач у справі не заперечує факту батьківства відносно дитини - [PERSON] , що в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників дає підстави дійти висновку, що відповідач дійсно являється рідним батьком повнолітньої дитини. Приймаючи рішення суд діє виключно в інтересах майбутніх прав та обов`язків, як дитини так і батька. В ч. 1 ст. 134 СК України наголошується на тому, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved