Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

02 лютого 2024 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява від [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві позивач зазначила, що 17 жовтня 2018 року за рішенням Дарницького районного суду м. Києва ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є злісним боржником по аліментам, оскільки з 2019 року і по листопад 2023 рік він зовсім не сплачував аліменти. Життям доньки зовсім не цікавиться. Жодного разу не подзвонив навіть привітати з днем народження. Випадково дізналася, що відповідач служить в ЗСУ, звернулася до державного виконавця і дізналася, що станом на квітень 2023 рік борг по сплаті аліментів становить 29582,54 грн. так, як відповідач перебуває на службі в ЗСУ, його матеріальне становище значно покращилося, тому вважає що необхідно збільшити розмір аліментів. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2024 року позову заяву [PERSON] про збільшення розміру аліментів залишено без руху та надано строк для виправлення її недоліків. 26.02.2024 року через канцелярію суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків які були підставою для залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по справі в судове засідання. 01.05.2024 року через канцелярію суду надійшла Довідка видана солдату [PERSON] про те, що він проходить військову службу у складі військової частини [NUMBER] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.05.2024 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача в складі Збройних Сил України. Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2024 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду по суті. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2024 року поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08.10.2011 року. За рішенням Дарницького районного суду міста Київ від 06 листопада 2017 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] За Судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва (№ 753/15687/18 від 17.10.2018 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Дарницького відділу ДВС у місті Київ від 15.01.2024 № 58891016 станом на 01.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 1999,50 грн. Звертаючись до суду з даним позовом позивача посилається на те, що відповідач перебуває на службі в ЗСУ і має стабільний дохід. Життям дитини не цікавиться і аліменти не сплачує, що привело до їх заборгованості. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Таким чином, із викладеного вище вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду. У\~статті 192 СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Разом з тим, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати або інших доходів, як і не обґрунтовано позивачем належними доказами. Посилання позивача в позові так і в судовому засіданні про те, що відповідач на даний час проходить службу в ЗСУ а тому має стабільний дохід не може бути прийнято судом так, як на підтвердження вказаного факту належних доказів суду не надано. Крім того, позивачка не довела, що відповідач отримує дохід який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. Суд звертає увагу, що позивач, посилаючись на понесення додаткових витрат у зв`язку із розвитком дитини, не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення додаткових витрат, понесених на навчання у разі не вирішення батьками в добровільному порядку витрат щодо даних витрат. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). Відтак, доказів того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у відповідача покращилося матеріальне становище або змінились обставини, визначені\~ст.192 СК України, що дають підстави для збільшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни її матеріального чи сімейного стану, стану її здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. Інші доводи позивача (витрати на навчання, витрати на проживання за межами України тощо) не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для збільшення розміру аліментів, встановлених\~ст.192 СК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed