Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

07 жовтня 2024 року до суду звернувся представник позивача, адвокат Маслюженко Микола Павлович, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі - Позивач) з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» зазначає, що 05.03.2018 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду № С -407-004262-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої відповідачу надано можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5000,00 грн. в межах кредитного ліміту. В подальшому укладалося декілька договорів факторингу: 16.11.2023\~між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23; 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за угодою від 08.03.2018 № С. С -407-004262-18-980 перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». В порушення норм закону та умов договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 21864 гривень, з яких: 5985,62 гривень заборгованість за кредитом; 11 373,78 гривень заборгованість за відсотками; 3\~298,48 гривень інфляційні втрати; 1026,12 гривень 3% річних. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за угодою № № С -407-004262-18-980 від 05.03.2018 в розмірі 21684 гривень та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5 200,00 гривень. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві просив у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлявся про розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Вказана судова поштова кореспонденція повернулись до суду з відмітками відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Відповідач відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278\~ЦПК України не подав. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2\~статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4\~статті 268 ЦПК України). Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С -407-004262-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої відповідачу надано можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5000,00 грн. в межах кредитного ліміту, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 24,00% річних. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 17\~359,40 гривень, з яких: 5985,62 гривень заборгованість за кредитом; 11\~373, 78 гривень заборгованість за відсотками, що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором. В подальшому укладено декілька договорів факторингу: 16.11.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23; 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за угодою від 05.03.2018 № С -407-004262-18-980 перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». Відповідно до Витягу з друкованого реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу серед інших під №553, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за угодою № С -407-004262-18-980 від 23.05.2017 у розмірі 17359,40 гривень, з яких: 5985, 62 гривень заборгованість за кредитом; 11373,78 гривень заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за угодою № С -407-004262-18-980 від 05.03.2018 у розмірі 17\~359,40 гривень, з яких: 5\~985,62 гривень заборгованість за кредитом; 11\~373,78 гривень заборгованість за відсотками. Таким чином, суд стягує з відповідача заборгованість в розмірі 17359,40 гривень. Щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 3298,48 грн. та 3% річних у сумі 1026,12 грн., суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,\~якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що угодою від 05.03.2018 № С -407-004262-18-980 встановлено процентну ставку за користування коштами кредитної лінії у розмірі 24,00% річних, а також що за договором факторингу № 29/12-23, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», право вимоги за інфляційними втратами та 3% річних не передавалось, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в цій частині. Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне. Відповідно до ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правничу допомогу складають 5200 грн. і підтверджуються наданими доказами: Договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладеним між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», Прейскурантом до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12 серпня 2024 року з якого вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» передало, а Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» отримало в роботу реєстр прав вимоги щодо боржника [PERSON] за кредитним договором та останнє надало послуги з проведення юридичного та фінансового аналізу Боржника, складання, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника. Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів необґрунтованість витрат на правову допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Окрім того, зі списку згрупованих відправлень від 24.09.2024 та опису вкладення вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України направило на поштову адресу відповідача пакет документів. Плата за пересилання документів становить 40 грн. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки надіслання позовної заяви з додатками відповідачу є обов`язком позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, то суд знаходить, що витрати позивача на пересилання позивачу позовної заяви з додатками в сумі 40 грн є процесуальними витратами, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 17\~359,40 гривень, що складає 81 % від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд пропорційно стягує з відповідача на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 1962,14 гривень та понесені позивачем витрати зі сплати правової допомоги у розмірі 5 200 грн. та витрати на поштове повідомлення 40 грн.

Outcome: partial