Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, який діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2004 перебувають в зареєстрованому шлюбі, але зі слів батьків тривалий час проживають окремо. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . 10.01.2024 посадовими особами Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснений виїзд на адресу проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , а саме: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання малолітньої. Матір [PERSON] відмовилася впускати до квартири посадових осіб Служби, спілкування з матір?ю та дитиною відбувалося на вулиці, матір мала ознаки вживання спиртних напоїв, спілкувалася з посадовими особами в грубій формі. Дитина повідомила, що з ранку нічого не їла, матір не дала їсти, на вулиці вона буває дуже рідко, бо матір не дозволяє гуляти. Відповідно до листів навчальних закладів малолітня [PERSON] , 2013 року народження, мала пропуски уроків. У період з 15.11.2021 по 15.12.2021 до навчальних занять не приступила. Також, впродовж 2022-2023 навчального року була присутня на навчальних заняттях три дні: 19.12.2022, 21.12.2022. 23.12.2022. У період з 01.09.2023 по 05.12.2023 [PERSON] була відсутня у школі 45 днів. Всім шкільним приладдям та книгами дитину забезпечила класний керівник, оскільки мати не змогла забезпечити даними приладдями дитину. Батьки не приділяють належну увагу донці, також вони дуже важко йдуть на контакт з вчителем. Матір [PERSON] протягом 2022 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Батько [PERSON] протягом 2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст 184 КУпАП. Скарг або повідомлень до правоохоронних органів з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] , та [PERSON] , або вчинення останніми насильства в сім?ї стосовно дитини чи за участю дитини зафіксовано не було. Відповідно до листа КНІ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району міста Києва дитина [PERSON] , [INFO] , останній раз була на прийомі у лікаря педіатра 04.09.2020 з приводу профілактичного огляду. У КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району міста Києва відсутня медична карта дитини. На телефонні дзвінки батьки дитини не відповідають, за адресою реєстрації двері медичним працівникам не відчиняють. 10.01.2024 малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік Служби, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків, та відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації відібрана у батьків та влаштована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). З урахуванням уточненої позовної заяви від 12.04.2024 просили: -позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти 50 (п?ятдесят) відсотків прожиткового мінімум дитину відповідного віку на утримання малолітньої [PERSON] [INFO] , до її повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду, на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати малолітня [PERSON] , [INFO] ; -малолітню [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування - Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації для подальшого забезпечення дітей сімейними формами виховання. 03.04.2024 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 03.05.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 20.06.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористались. Представник позивача Андрух Н.І. підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що дитину забрали незаконно. Він їздив до дитини та звертався з письмовими заяви до Служби у справах дітей про намір проживати з дитиною і дружиною. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Зазначила, що дитину забрали незаконно. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа № 132 від 25.12.2021 школи І-ІІІ ступенів № 36 імені С.П. Корольова міста Києва неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021 мала поодинокі пропуски уроків. З 15.11.2021 по 15.12.2021 до навчальних занять не приступила. Батьки на контакт зі школою не виходять. Відповідно до листа № 52 від 26.06.2023 школи І-ІІІ ступенів № 36 імені С.П. Корольова міста Києва неповнолітня [PERSON] , [INFO] , впродовж 2022-2023 навчального року була присутня на навчальних заняттях три дні: 19.12.2022, 21.12.2022, 23.12.2022. Всім шкільним приладдям та книгами [PERSON] забезпечила класний керівник, оскільки матір поскаржилася на скрутне становище. В 3-А класі [PERSON] навчається з 01.09.2023. За згодою та заявою батьків була залишена на повторний курс у третьому класі. За цей час стало відомо, що [PERSON] має початковий рівень досягнень з усіх навчальних предметів; важко засвоює матеріал, потребує постійної допомоги та корекції, не читає, малоактивна. Дитина не може відповісти на прості питання. Домашні роботи не виконувала, [PERSON] важко включатися в освітній процес. В ІІ семестрі дитина до навчання не приступила. На зауваження вчителя мама, [PERSON] відповідала, що донька хворіє, хоча жодної довідки про хворобу не було надано. Після телефонної розмови мама попросила надати можливість навчатися дистанційно. Однак, жодної роботи від [PERSON] не надійшло, пропущений матеріал самостійно не опрацьований, тому [PERSON] з усіх навчальних предметів за 3 клас має запис «Не зараховано». Згідно з листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Голосіївського району міста Києва [PERSON] , [INFO] , останній раз була на прийомі у лікаря педіатра 04.09.2020 з приводу профілактичного огляду. Медична картка відсутня. На телефонні дзвінки батьки дитини не відповідають, за адресою реєстрації двері медичним працівникам не відчиняють. Відповідно до листа Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 27.12.2023 №20679/125/47-25 скарг або повідомлень до правоохоронних органів з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] або вчинення останніми насильства в сім`ї стосовно дитини чи за участю дитини зафіксовано не було. [PERSON] протягом 2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. [PERSON] протягом 2022 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (вчинялось стосовно чоловіка [PERSON] ). Відповідно до листа Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови № 44 міста Києва від 09.01.2024 учениця 3 класу [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2023 по 22.12.2023 року, що становить 76 навчальних днів, була відсутня у школи 58 днів. За результатами успішності з І семестр не атестована. Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києва державної адміністрації від 10.01.2024 № 8 Службі у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації доручено здійснити заходи щодо негайного відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] та тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] , [INFO] , до медичного закладу або закладу соціального захисту дітей. 16.01.2024 складено акт обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення огляду обстежити умови проживання дитини не виявилося можливим, оскільки матір дитини в квартиру, де проживає дитина не впустила. Матір дитини [PERSON] офіційно не працевлаштована, інформацію щодо коштів, за які утримує дитину, не надала. Відповідно до свідчення сусідів, а саме громадян з 57 квартири - матір [PERSON] поводить себе агресивно, останній час спілкується з особами, які ймовірно вживають наркотичні засоби. Відповідно до наказу Служби у справах дітей від 10.01.2024 №2 малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідно до висновку від 17.07.2024 №100-9464 Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , 2013 року народження. Згідно довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 від 04.09.2024 №069012/351 малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває в закладі з 10.01.2024 року по теперішній час на повному державному забезпеченні. Відповідно до психологічної характеристики, наданої Центром соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, стосовно [PERSON] , [INFO] , при первинному психодіагностичному обстеженні було виявлено що, розумовий розвиток дитини відповідає віку. Психічні процеси такі як пам?ять короткострокова низький рівень, довгострокова має середній рівень. Увага не стійка. Мислення розвинуте. Тест на IQ-нижче середнього рівня. Має ознаки педагогічної занедбаності, не ходила до школи, робить багато помилок при письмі, не зацікавлена в гарному результаті. Низька мотивація до навчання. Занижена самооцінка. Мала конфлікти та образу на маму в зв`язку з маминим способом життя. Мама дитиною не займалась, дома часто були мамині знайомі, розпивали спиртні напої. Тато живе окремо, вихованням дитини не займався. Емоційно-вольова сфера дитини характеризується внутрішньою напругою, змінами настрою, плаксивістю, сумом за домом, образою на маму. На час влаштування до Центру, дитина була замкнена, мала занедбаний вигляд потребувала додатково роз`яснення та мотивацію про гігієну та догляд за собою. Не спілкувалась з однолітками, була сама по собі, довгий час сиділа дома і не мала такого досвіду в спілкуванні. Виконання домашніх завдань викликало труднощі: розсіяна увага, зневіра в своїх навчальних здібностях. Дитина не могла без допомоги вихователя писати, рахувати, потребувала індивідуального підходу. Згадка про маму та дім викликали біль та сльози у дитини. Дитина припинила спілкування так, як часто мама була в не тверезому стані, або агресивна в спілкуванні. За час перебування в Центрі покращився емоційний стан, стала впевненішою, покращились навчальні навички, закінчила 3 клас та перейшла до 4 класу. В спілкуванні з однолітками стала активна, підтримуюча, товариська. Також відновилось спілкування з татом. Дитина проявила ініціативу у відновлені спілкування з мамою і на даний час підтримує зв?язок з нею по телефону. Тато відвідує [PERSON] майже кожного тижня, приносить передачі та цікавиться життям дитини. Характер зустрічей з дитиною не тривалий по часу. Тату не одноразово було надано рекомендації, що до дій, які будуть сприяти в повернені дитини до дому. Також її відвідувала бабуся та сестра. Мама [PERSON] відвідувала дитину один раз на початку її влаштування до Центру, на той час дитина не хотіла з нею спілкуватись. На даний час [PERSON] спілкується з мамою в телефонному режимі. Потребує підтримки, контролю в навчальній сфері з боку дорослих та сімейних форм виховання. Відповідно до пояснювальної записки [PERSON] , [INFO] , почуває себе добре, тато почав її відвідувати раз на тиждень та приносити з собою смаколики. Повідомляла, що хоче до дому, але за умови, що матір не буде кричати на неї. Спілкується з матір`ю кожен день по телефону. В центрі їй подобається, в неї з`явилося багато друзів. Хоче, щоб матір приїхала до неї, але матір сказала їй, що до неї довго їхати. Відповідно до повторного акту обстеження умов проживання дитини від 15.11.2024 квартира складається з двох кімнат, на час відвідування в квартирі прибрано, на кухні чисто і прибрано, є меблі та необхідна побутова техніка. В квартирі проживає велика собака. Для проживання малолітньої [PERSON] створено умови: є окреме місце для відпочинку, письмовий стіл, приладдя для навчання, книги для навчання, є речі для дитини, взуття по віку та сезону. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №402/428/16-ц викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про те, що дитина може бути передана родичам відповідачів відсутні, як і відомості про те, що такі родичі цікавились долею дитини та висловили бажання забрати дитину та здійснювати догляд за нею. Встановлені судом обставини, дають підстави для висновку, що відповідачі не виконують свого обов`язку щодо догляду, виховання та утримання дочки, не піклується про її фізичний розвиток, не забезпечують необхідного медичного догляду, отримання освіти. Через відсутність батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , була відібрана від батьків у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я, та тимчасово влаштована до соціального закладу, де перебуває на час розгляду справи. Зазначені обставини суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки батьки свідомо нехтують своїми обов`язками щодо виховання дочки, матір не навідувала дитину у соціальному закладі, оскільки їй далеко туди їхати, з батьком дитина знову почала спілкуватися, за слів дитини, перебуваючи у соціальному закладі. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідачі ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дочки. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи думку самої дитини, яка висловила бажання повернутись до матері, але за певих умов, вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дочки, відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Також суд вважає обґрунтованим та приймає висновок Органу опіки та піклування від 17.07.2024 №100-9464 щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки за встановлених обставин він не суперечить інтересам дитини. За таких обставин, виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що в судовому засіданні було підтверджено належними і достатніми доказами, що відповідачі ухилились від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дочки, створення умов для здобуття нею освіти, не забезпечували їй належний медичний догляд та створили умови, які ставили загрозу для життя та здоров`я дитини, суд з урахуванням приписів ч. 6 ст. 19 СК України погоджується з вказаним висновком Органу опіки та піклування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина фактично позбавлена батьківського піклування суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати дитину на опікування Органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд відзначає, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачі зобов`язана утримувати свою дочку, батьками якої вони є, до досягнення нею повноліття, суд вважає можливим стягнути з них аліменти на її утримання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки, суд вважає, що слід стягнути аліменти аліменти в розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , на її користь, починаючи з 17.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я та є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, окремо з кожного, на користь держави судові витрати в розмірі 2422,40 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved