Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду із вищевказаною заявою, а саме просить встановити факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Калуський міськрайонний відділ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , а також внести зміни актового запису про народження дитини [PERSON] , де у відомостях про батьківство вказати батьком дітей [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про батька [PERSON] . Заяву мотивує тим, що [PERSON] є опікуном над неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що мати дітей [PERSON] (племінниця заявниці), позбавлена батьківських прав відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року (спр.№345/1172/17), а відомості про батька вказані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. У червні 2024 року заявниці стало відомо про смерть [PERSON] , біологічного батька [PERSON] та [PERSON] , котрий загинув [INFO] поблизу н.п. Берестове, Бахмутськогоу району Донецької області при здійсненні захисту Батьківщини від російської агресії. Племінниця заявниці [PERSON] та [PERSON] познайомились у 2012 році. Їхні відносини ставали все ближчими і через якийсь час Юлія завагітніла. У травні 2013 року вона народила сина [PERSON] , а у листопаді 2014 року дочку [PERSON] . Відтак вони почали проживати разом, спочатку у нього дома з його матір`ю, [PERSON] (заінтересована особа), а через 6 років [PERSON] поїхала жити в с. Войнилів. З яких причин батьки [PERSON] та [PERSON] не вказали [PERSON] у реєстрі актів цивільного стану громадян про народження, як батька [PERSON] та [PERSON] заявниці невідомо. За час\~життя і\~аж до\~своєї смерті\~ [PERSON] ,\~хоч і\~не проживав\~з [PERSON] ,\~але \~визнавав [PERSON] \~своїм сином,\~а [PERSON] \~ своєю\~донькою,\~займався їх\~вихованням та\~підтримував матеріально,\~що підтверджується\~спільними фотографіями, та свідченням матері [PERSON] , яка теж визнавала онуків, спілкувалася з ними, Діти [PERSON] та [PERSON] приходила у гості до бабусі [PERSON] . Уся родина [PERSON] знали і визнавали той факт, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , яких він дуже любив. Саме мати [PERSON] [PERSON] принесла копію свідоцтва про смерть [PERSON] заявниці. Усі родичі та близькі стверджують, що [PERSON] виконував усі обов`язки батька дітей, що передбачені сімейним кодексом. В заяві вказано, що встановлення факту батьківства необхідне для отримання [PERSON] та [PERSON] , частини одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька, [PERSON] . У зв`язку з цим, представник заявника просить суд заяву задовольнити. Ухвалою суду від 24.09.2024 провадження у справі відкрито у порядку окремого провадження з викликом учасників справи (а.с.29-30). 23.10.2024 представник Міністерства оборони України подав до суду письмові пояснення (а.с.34-41). Зазначає, що до заяви не долучено жодних доказів, що [PERSON] та [PERSON] не мали можливості зареєструвати батьківство [PERSON] . Навпаки, як вбачається із норм ст.ст. 125, 126 Сімейного кодексу України матір мала право та можливість вказати батьком дітей [PERSON] , подавши свою та його заяву про це встановленим порядком як до, так і після народження дітей, тобто на протязі більше 10 років, проте вони не зробили цього з незрозумілих причин. Також представник Міністерства оборони України вказує, що при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватися усі передбачені законом докази в їх сукупності. Встановлення батьківства на підставі ч.2 ст.128\~СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини: його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Представник Міністерства оборони України наголошує, що надані суду копії документів не є достатньою і вичерпною підставою підтвердження, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . Тому представник Міністерства оборони України просить у задоволенні заяви [PERSON] відмовити у повному обсязі. 20.11.2024 адвокатом Коваленко О.В. подано суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи результат молекулярно-генетичного дослідження (а.с.59-65). У судовому засіданні адвокат Коваленко О.В. тазаявниця [PERSON] уточнили заявлені вимоги та просили суд встановити факт,\~що [PERSON] \~є [PERSON] ,\~та [PERSON] ;\~внести зміни\~до актового\~запису про\~народження дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за №22\~від 20\~травня 2012\~року (місце\~державної реєстрації\~ Виконавчий\~комітет Войнилівської\~селищної ради\~Калуського району\~Івано-Франківської\~області),\~де у\~відомостях про\~батька дитини\~вказати батьком\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~виключивши відомості\~про батька\~ [PERSON] ;\~внести зміни\~до актового\~запису про\~народження дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за №\~40\~від 16.10.2014\~(місце\~державної реєстрації\~ Виконавчий\~комітет Войнилівської\~селищної ради\~Калуського району\~Івано-Франківської\~області),\~де у\~відомостях про\~батька дитини\~вказати батьком\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~виключивши відомості\~про батька\~ [PERSON] .\~При цьому\~просиливрахувати результат молекулярно-генетичного дослідження від 04.11.2024 року, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] (мати [PERSON] ) є бабусею [PERSON] та [PERSON] . Тому просять заяву про встановлення факту батьківства задоволити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи є її заява від 22.07.2024, засвідчена старостою Дорогівського старостинського округу, про те, що вона не заперечує проти встановлення батьківства її онуків [PERSON] та [PERSON] , які народилися в її домі, де вона проживає, і прожили з нею і з її сином [PERSON] 5 років до переїзду в село Войнилів (а.с.27). Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Калуської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Представник заінтересованої особи Калуського відділу ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився. Однак суд враховує, що 23.10.2024 ним подано письмові пояснення по справі (а.с.34-41). 20.11.2024 представником Міністерства оборони України подано клопотання про проведення судового засідання без його участі (а.с.67-68). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , де в графі батько вказаний [PERSON] , а в графі мати [PERSON] (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , де в графі батько вказаний [PERSON] , а в графі мати [PERSON] (а.с.10). В актових записах про народження [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135\~СК України зі слів матері (а.с.13). Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.09.2017 року (справа №345/1172/17) малолітніх [PERSON] та [PERSON] відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передано дітей Органу опіки та піклування Калуської райдержадміністрації для подальшого влаштування (а.с.24-26). Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 року (справа №345/4894/19) [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.83-84). Розпорядженням Калуської РДА від 02.11.2017 [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленого батьківського піклування (а.с.13-14). Згідно розпорядження Калуської районної державної адміністрації від 12.07.2018 року № 290 [PERSON] (заявниця) є опікуном над неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Матеріалами справи встановлено, що солдат [PERSON] загинув [INFO] поблизу н.п. Берестове, Бахмутського району Донецької області при здійсненні захисту Батьківщини від російської агресії, що підтверджується сповіщенням сім`ї (а.с.12), довідкою (а.с.16), свідоцтвом про смерть (а.с.23). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 121\~СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №\~3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129\~СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. На підтвердження факту батьківства суд бере до уваги, що у свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] ім`я та по батькові батька дітей вказано ім`я та по батькові [PERSON] . Відповідно до долученого до матеріалів результату молекулярно-генетичного дослідження №10968634 від 04.11.2024 року, виконаного спеціалістом з лабораторної генетики [PERSON] , завідувачкою молекулярно-генетичної лабораторії [PERSON] (а.с.69-70) вбачається, що за результатами проведеного дослідження родинної спорідненості між [PERSON] (матір`ю померлого [PERSON] ) та дітьми [PERSON] і [PERSON] , встановлено, що результати тесту ДНК показали, що родинна спорідненість 2-го ступеня не виключена; у передбачуваних бабусі та онуків імовірність родинної спорідненості 2-го ступеня становить 99,9 %. Те, що [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] та [PERSON] підтверджується показами свідка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці, мати дітей [PERSON] та [PERSON] є їх племінницею. Повідомила, що [PERSON] (матір дітей) та [PERSON] познайомились у 2012 році. Їхні відносини ставали все ближчими і через якийсь час [PERSON] завагітніла. У травні 2013 року вона народила сина [PERSON] , а у листопаді 2014 року дочку [PERSON] . Відтак вони почали проживати разом, спочатку у нього дома з його матір`ю, [PERSON] , а через 6 років [PERSON] поїхала жити в с. Войнилів. Уся родина [PERSON] знали і визнавали той факт, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] . На сьогоднішній день [PERSON] (матір дітей) позбавлена батьківських прав, діти проживають разом з заявницею [PERSON] . Отже, факт батьківства померлого [PERSON] , [INFO] , стосовно сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , підтверджується належними і допустимими доказами. Також суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 315 ЦПК України. Частиною другою статті 315\~ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 297/2485/19 (провадження № 61-10472св20). Під час розгляду справи судом не встановлено, що особи, які також мають право на отримання одноразової грошової виплати, заперечують проти встановлення факту батьківства [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту батьківства [PERSON] не зачіпає інтереси його спадкоємців, зокрема його матері [PERSON] , яка не заперечує його батьківство щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Тобто в даному випадку спір про право відсутній та встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин заяву слід задоволити. На підставі викладеного, ст.ст.121,125,130,134,135 СК України,

Outcome: approved