Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

17 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення розміру аліментів, в якій просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22 червня 2023 року. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20\~вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі . 29 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. щомісячно . 11 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив в якому позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та провести розгляд справи без її участі, про що надала заяву. У судове засідання представник відповідача [PERSON] за ордером на надання правничої допомоги [PERSON] в режимі відеоконференції не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.\~51\~Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). На час розгляду справи дитина мешкає разом з позивачкою,що підтверджується довідкою № 29372 від 05 липня 2024 року про зареєстрованих осіб та не оспорюється відповідачем (а.с.11). Краматорським міським судом Донецької області видано судовий наказ від 02 грудня 2019 року, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Привілля Слов`янського району Донецької області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , проживаючого та зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Краматорська Донецької області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даної заяви 20.11.2019 року і до повноліття старшої дитини, тобто до [INFO] ; якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] , ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину [PERSON] , [INFO] , аліменти стягувати на утримання останньої за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, та до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с.8-9). Постановою державного виконавця 25 січня 2020 року було відкрито виконавче провадження №61049345 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даної заяви 20.11.2019 року і до повноліття старшої дитини, тобто до [INFO] (а.с. 10). Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У зв`язку із досягненням повноліття старшою дитиною [PERSON] , [INFO] , позивачка 17 вересня 2024 року звернулася до суду щодо визначення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] посилається на скрутне матеріальне становище, що підтверджує відповідними наказами по підприємству про призупинення дії трудових договорів з працівниками де вона працювала (а.с. 12-13). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Суд звертає увагу на те, що статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 02 грудня 2019 року позивачка після досягнення повноліття старшою дитиною має право на отримання аліментів з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки після досягнення повноліття старшою дитиною позивачка звернулася до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину тільки 17 вересня 2024 року та не підтвердила доказами вжиття заходів щодо одержання аліментів у іншому розмірі з 22 червня 2023 року , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з [PERSON] ,\~ [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення саме з 17 вересня 2024 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial