Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулися до суду з позовом, в якому просили суд поновити пропущений процесуальний строк на подачу позову до суду та стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16967,01 грн., 720,00 грн. витрати на проведення визначення розміру шкоди - 720,00 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 12.02.2013 о 17-50 год. в м. Черкаси на ділянці дороги по вул. Кірова при виїзді на вул. Хрещатик сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mitsubishi Lanser днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Nexia днз [NUMBER] (власник [PERSON] ) під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На дату скоєння ДТП водій автомобіля Mitsubishi Lanser днз [NUMBER] [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.08.2013 № 712/2089/13-п, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 12.09.2013, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпіла [PERSON] 19.09.2013 подала відповідну заяву до МТСБУ з метою отримання грошового відшкодування за завдану відповідачем шкоду. Відповідно до Звіту встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки Daewoo Nexia днз [NUMBER] становить 16967,01 грн. Вартість проведення дослідження становить 720,00 грн. Всього 17687,01 грн. МТСБУ здійснило відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Daewoo Nexia днз [NUMBER] у розмірі 17687,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-20114 від 03.12.2013. Таким чином, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є підставою для стягнення з винної особи сплачених коштів у розмірі 17687,01 грн. в порядку регресу. В обгрунтування підстав для поновлення пропущеного процесуального строку Позивач у позові посилається на те, що 30.03.2016 року МТСБУ звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з аналогічним позовом з тих самих підстав та предмету. В ході розгляду справи була призначена судова автотехнічна експертиза, для проведення виконання якої матеріали були надіслані судовому експерту та на даний час не повернуті до суду та фактично втрачені. Рішення по суті судом прийнято не було, а тому є всі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, та призначено розгляд справи. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача. Заявлені вимоги підтримав. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив;\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином.\~З заявами\~чи клопотаннями\~до суду\~не звертався. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13ЦПК\~України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81ЦПК\~України визначено, що обставини справи, які за\~законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.08.2013 № 712/2089/13-п, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 12.09.2013, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою встановлено, що 12.02.2013 о 17-50 год. в м. Черкаси на ділянці дороги по вул. Кірова при виїзді на вул. Хрещатик сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mitsubishi Lanser днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Nexia днз [NUMBER] (власник [PERSON] ) під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб марки Mitsubishi Lanser днз [NUMBER] , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Про це свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ, доступ до якої є вільним в мережі Інтернет. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована Відповідачем потерпілій особі. Згідно п.п.\~а\~п.41.1\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі Закон), МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених\~Законом\~у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час ДТП. Транспортний засіб Daewoo Nexia днз [NUMBER] (власник [PERSON] ), на час ДТП був забезпечений полісом № АВ/ 1879333. У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник авто [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування. Згідно\~ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Для встановлення розміру відшкодування, МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] , яким була визначена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Daewoo Nexia днз [NUMBER] . Витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склали у розмірі 17687,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-20114 від 03.12.2013. Відповідно до ст.\~39\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУє умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що\~законом\~передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст.1166\~ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положеньст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається зі ч. 1ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивномута безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача МТСБУ виникло право регресної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про поновлення пропущеного процесуального строку, слід зазначити наступне. Так, як убачається із матеріалів справи право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 02.12.2013. Тобто останнім днем звернення позивача до суду було 02.12.2016. 30.03.2016 позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до тих самих сторін з тих самих підстав. 27.05.2016 було відкрито провадження по справі. За клопотанням відповідача по справі, 12.10.2016 судом було призначено судову автотехнічну експертизу, виконання якої направлено судовому експерту Ружинському О.Л. На даний час матеріали справи на адресу суду не повернуті. Експерт на неодноразові запити суду про повернення матеріалів справи жодним чином не реагує, зв`язок з ним втрачено. Цивільна справа перебуває в статусі «зупинена», розгляд справи не завершено. Питання щодо поважності причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №706/1272/14-ц (провадження №14-456цс18)). Суд, оцінюючи поважність зазначених причин пропущення позивачем строку звернення до суду, зазначає таке. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає поважними причини пропуску позивачем позовної давності, а відтак вважає за можливе поновити процесуальний строк звернення до суду з даним позовом. В порядкуст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Outcome: approved