Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

13.08.2024 року позивачка звернулася з позовом до відповідача в якому просить змінити спосіб утримання аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2014 року, на користь [PERSON] на утримання доньки,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги представник позивачки мотивував тим, що 30 листопада 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 440. Від даного шлюбу народилась донька. [PERSON] . [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне життя між ними не склалось, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.01.2015 року (справа № 484/2798/14-ц) вказаний шлюб було розірвано. Також, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2014 року по справі № 484/2944/14-ц. провадження № 2/484/1224/14, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 600грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 21.07.2014 року. На підставі вказаного рішення суду, видано виконавчий лист відповідного змісту, який став підставою відкриття виконавчого провадження № 45410172 від 14.11.2014 року, відповідно до якого здійснювалось примусове виконання зазначених відрахувань. У 2019 році, у зв`язку з належною сплатою аліментів та проханням відповідача, позивачка завершила виконавче провадження, шляхом написання заяви про припинення стягнення аліментів, у зв`язку з подальшою сплатою Боржником аліментів у добровільному порядку. Таким чином, в 2014 році, судом визначено стягнення аліментів в твердій грошовій формі (600 грн.). Фактично. Відповідачем, на протязі останніх десяти років сплачуються аліменти систематично, але їх сума незначна та вона навіть не досягає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На даний час. Відповідач являється військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу у в/ч № [NUMBER] . Розмір його доходу невідомий. [PERSON] ухиляється від повноцінного утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно надає та сплачує кошти на картковий рахунок доньки, але не в тому обсязі, який необхідний для її нормального життя, хоча він має таку можливість, так як є працездатною, фізично здоровою особою, працює та отримує дохід, частину якого може сплачувати на утримання дитини в якості аліментів. Відповідач не несе відповідальності за розвиток їх спільної дитини, не бере в повній мірі участі в основних, необхідних та додаткових витратах на дитину. Враховуючи вищезазначене. Відповідач спроможний надавати доньці матеріальну допомогу у більшому розмірі, ніж розмір аліментів визначений за рішенням суду. Неповнолітня донька, [PERSON] , постійно проживає з Позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету від 07.08.2024 року. Всі речі, необхідні для проживання та навчання дитини. Позивачка купує самостійно, також, оплачує рахунки за комунальні послуги та самостійно забезпечує інші витрати доньки. Тому, вона змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів (зміна способу їх стягнення). Крім цього, [PERSON] навчається у 8-А класі Первомайської гімназії № 4 імені Якова Лобова Первомайської міської ради Миколаївської області. Відповідно до довідки отриманої з навчального закладу встановлено, що за період навчання дитини, батько вихованням та навчанням доньки не цікавився, гімназію не відвідував, не брав участі у батьківських зборах і житті класу. Визначений судом розмір аліментів (тверда грошова сума у розмірі 600 грн.) є недостатнім для утримання дитини, оскільки, в силу свого віку донька потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, шо потягнуло відповідну зміну матеріального становища дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Призначений розмір аліментів на дитину у віці 5 років та 15 років не може бути співмірним, так як постійно збільшуються виграти на її утримання. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Представник позивача вказує, що право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, Позивачка вважає за необхідне змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, відповідно до якого розмір аліментів стягнено в сумі 600 грн. щомісячно, та стягувати з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів доходів [PERSON] , але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву не надав. 13.11.2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про закриття провадження по справі з метою досудового врегулювання спору у відповідності до вимог Закону України «про медіацію». Ухвалою суду від 13.11.2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів відмовлено Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони по справі від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.07.2009 р. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2014 року по справі № 484/2944/14-ц. провадження № 2/484/1224/14, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 600грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 21.07.2014 року. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Із приписів ст. 181 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судому твердій грошовій сумі 600,00 грн., тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» для дітей, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved