Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець /у даному випадку Банк/. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд констатує, що у підписаних [PERSON] документах чітко відображено його волевиявлення на отримання споживчого кредиту, а також погоджено істотні умови кредитного договору у виді відсоткової ставки. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501360672 від 16.09.2021; анкети; акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501360672 від 16.09.20321 та паспорту споживчого кредиту відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання, а тому суду вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами. Далі суд зазначає, що долучений банком розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та зважаючи на відсутність жодних заперечень відповідача щодо його правильності, такий слід взяти до уваги. А отже суд виходить з того, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 31 серпня 2023 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 341930грн.43коп., і така підлягає стягненню з нього на користь кредитора. Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі. Згідно квитанції /а.с.9/ - позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 5128грн.96коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved