Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0154134 від 10.03.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації 24.10.1996 № 686 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Мельницькій сільській раді за №468. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0154134 від 10.03.1997. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом були його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , однак остання спадщину не прийняла. Натомість, дружина покійного [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін. [PERSON] похоронила чоловіка, користувалася присадибною ділянкою та спадковим будинком. Юридично спадщину вона не оформила. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на зазначену земельну частку (пай), що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадщину вона не оформляла. 13.09.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що знаходиться на території Мельницької сільської ради, що належала чоловікові [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету позовної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.27), заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.35) Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету позовної заяви (а.с.33). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалою підготовчого засідання від 11.11.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.28). Ухвалою судового засідання від 26.11.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.36). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які посилається сторона позивача, врахувавши позицію інших учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.10.1976 (а.с.8). Відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 01.11.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом також встановлено у рішенні, що прізвище дружини до укладення шлюбу було «Гаразд» (а.с.9-10). Свідоцтвом про смерть від 22.05.1998 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с. Буянів Жидачівського району Львівської області (а.с.11). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77526380 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). Згідно з довідкою Журавненської селищної ради № 356 від 30.07.2024 [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав до дня своєї смерті, що наступила [INFO] в с. Буянів Жидачівського району Львівської області. Заповіту у виконавчому комітеті Мельницької сільської ради від [PERSON] не посвідчувалось. Разом з ним постійно проживала його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті (а.с.12). Свідоцтвом про смерть від 12.01.1998 встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с. Буянів Жидачівського району Львівської області (а.с.14). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77760541 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16). Відповідно до довідки Журавненської селищної ради № 358 від 09.08.2024 [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала до дня своєї смерті, що наступила [INFO] в с. Буянів Жидачівського району Львівської області. Заповіту у виконавчому комітеті Мельницької сільської ради від [PERSON] не посвідчувалось. Разом з нею постійно проживала її донька [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.15). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.04.2024 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 №686 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів на території Мельницької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №0154134 зареєстрований 10.03.1997 за №468 (а.с.17). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 13.09.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті мами [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, що належала чоловікові [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.19). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з приписами статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, судом враховано положення статей 525, 527 ЦК УРСР, які передбачають час відкриття спадщини та осіб, що можуть бути спадкоємцями. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів на території Мельницької сільської ради, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , якому, у свою чергу, це право належало відповідно до сертифіката серії ЛВ №0154134, зареєстрованого 10.03.1997 за №468. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавиці [PERSON] , а відтак спадкоємцем першої черги за законом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: фактично вступила у володіння спадковим майном. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють дійти висновку, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved