Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла заява [PERSON] , у якій заявник просить встановити факт спільного проживання з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з 2012 року по день смерті. На обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона спільно проживала, вела спільне господарство, мала спільний бюджет з 2012 року по день смерті. Його дружина, з якою у нього офіційно зареєстрований шлюб - [PERSON] , померла [INFO] . 24.09.2022 року заявник з [PERSON] виїхали до Болгарії та проживали там разом до 28.09.2023 року, а потім переїхали до м. Обухів Київської області та проживали разом за адресою: [ADDRESS] , до дня його смерті - [INFO] . За час сумісного проживання з [PERSON] було придбано автомобіль та інше спільно набуте майно. Заявник звернулась до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, однак отримала відмову, оскільки вона з померлим не перебувала у зареєстрованому шлюбі, а тому [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25.10.2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Обухівської міської ради Київської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, просила прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На запит суду приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. надано копію спадкової справи № 63/2024 від 12.09.2024 року, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. 12.09.2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Листом від 20.09.2024 року Вих. №164/02-14 на усний запит [PERSON] щодо можливості отримання свідоцтва про право на спадщину на рухоме та нерухоме майно після смерті [PERSON] приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. повідомила [PERSON] , що без надання всіх без винятку документів стосовно підтвердження родинних відносин нотаріус не має права видавати свідоцтво про право на спадщину. Ураховуючи викладене, заявник просить встановити факт спільного проживання з померлим [PERSON] з 2012 року по день смерті. На підтвердження вказано факту заявником надано: -довідку № 3255-5002943381 від 05.09.2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; -довідку № 3255-5002943283 від 05.09.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] ; -копію акта про підтвердження фактичного проживання, складеного депутатом Обухівської міської ради Паєнко О.В., згідно якого зі слів сусідів та згідно документів про взяття на облік як ВПО, [PERSON] та її цивільній чоловік [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2023 року. [INFO] [PERSON] помер. За вказаною адресою фактично проживають: [PERSON] (власниця будинку), [PERSON] , [PERSON] ; -довідку № 3698 від 12.09.2024 року, яка видана Виконавчим комітетом Обухівської міської ради [PERSON] про те, що її цивільний чоловік [PERSON] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] ; -копії закордонних паспортів [PERSON] та [PERSON] , згідно яких [PERSON] та [PERSON] виїхали до Республіки Болгарія 24.09.2022 року. Крім того, до заяви долучено письмові пояснення [PERSON] від 19.09.2024 року, у яких остання свідчить про те, що [PERSON] проживала з кінця 2012 року з [PERSON] у його будинку за адресою: [ADDRESS] , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. З 2022 року вона проживає разом з ними. Також, до заяви долучено письмові пояснення [PERSON] від 18.09.2024 року, у яких остання зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , є сусідкою громадянки [PERSON] , разом з нею до дня смерті проживав [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , проживали вони на квартирі в частині будинку. До заяви також долучено письмові пояснення [PERSON] від 18.09.2024 року про те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству з нею проживає гр. [PERSON] , разом з нею до дня смерті проживав [PERSON] , проживали як одна сім`я вели спільне господарство. Особи, що надали вказані письмові пояснення у судовому засіданні у якості свідків не допитувались, про кримінальну відповідальність не попереджались, до присяги не приводились. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України). Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, а таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом (постанова Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №457/1853/14-ц, провадження №61-16272св18). З метою застосування ст. 1264 ЦК України встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного проживання осіб, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне проживання таких осіб в житлі за однією адресою (адресами), збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного/надання взаємної допомоги тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №361/4744/19 (провадження №61-2851св22), від 23.09.2021 у справі №204/6931/20 (провадження №61-13801св21). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно наданих матеріалів вбачається, що у м. Нова Каховка Херсонської області заявник [PERSON] та померлий [PERSON] зареєстровані за різними адресами. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявницею не доведено факт її спільного проживання разом з померлим більше п`яти років, а саме з 2012 року. Ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, які б беззаперечно мали свідчити про їх спільне проживання, ведення господарства, спільний побут та наявність взаємних прав та обов`язків, що є характеризуючими ознаками сім`ї. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які [PERSON] посилалась у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог вказаної заяви. Заявником при подачі заяви сплачено 605 грн. 60 коп. судового збору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed