Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 кватири [ADDRESS] , а у сукупності на все це житло. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що цієї житлової нерухомості вона успадкувала 12 вересня 2011 року за заповітом після смерті свого дідуся [PERSON] , а ще 1/2 - прийняла в дар 09 вересня 2017 року від своєї бабці [PERSON] . Таким чином, стала власником 3/4 часток у праві власності на квартиру. Ще 1/4 такої належить відповідачу [PERSON] за правом спадкування, реалізованим після смерті її батька [PERSON] у 2011 році. З 2013 року у цій квартирі проживає тільки вона, позивачка, володіє та користується цим майном, належним чином утримує таке. Натомість, відповідач ще за радянських часів виїхала у зв`язку із заміжжям з України, з того часу не проживала у кватирі, не володіє та не користується нею, не несе жодних втрат на її утримання. Оскільки спірне житло у цілому добросовісно набуте [PERSON] , яка безперервно і відкрито володіє і користується таким упродовж останніх одинадцяти років, просить присудити їй таке у цілому з підстав давності володіння та користування цим майном. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. Відповідачка неодноразово повідомлялася про час та місце судового розгляду, у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явилася, а тому суд вважає за необхідне розглядати справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення по суті заявлених вимог. 24 липня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче. 17 вересня 2024 року позивачка подала до суду заяву про допит свідків. \~ \~ \~ \~17 вересня 2024 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, вказана заява задоволена. 17 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі суд знаходить встановленими викладені нижче обставини, на підставі яких між сторонами по справі виникли наступні правовідносини. \~ \~ \~ \~22 серпня 2011 року за позивачкою у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстроване прав власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Підставою для внесення такого запису стала реалізація [PERSON] спадкових прав, які випливали з заповіту [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно /а.с.3/. \~ \~ \~ \~09 вересня 2017 року у вказаному вище реєстрі зареєстровано право власності позивачки ще на 1/2 цієї ж нерухомості. Таке речове право зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування відповідної частини житлової нерухомості [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як пояснила у судовому засіданні позивачка, після смерті своєї бабці і дарувальниці за згаданим вище договором, вона звернулася до відповідних підприємств, щоб переробити на своє прізвище договори про постачання комунальних послуг у квартиру, однак отримала відмову, мотивовану наявністю ще одного співвласника квартири відповідача [PERSON] . Останній, як виявилося, належить решта квартири, тобто її 1/4 частина. Таким чином, судом з достатньою повнотою встановлено, що сукупно позивачці належить 3/4 частини спірної квартири (1/4+1/2 або 2/4=3/4), а відповідачці її 1/4 частина. \~ \~ \~ \~З акту Львівського комунального підприємства «Сигнівка» від 31 травня 2024 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] , [PERSON] не зареєстрована і не проживає /а.с.4/. \~ \~ \~ \~Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] показала, що знає [PERSON] тривалий час, а саме, що познайомилася із нею не пізніше 2011 року на спільній роботі. Мешкала позивачка тоді за адресою [ADDRESS] . Жила у цьому помешканні одна, пізніше вийшла заміж і зараз проживає там же, але вже із своєю сім`єю. Свідок показала, що неодноразово приходила до позивачки в гості як за місцем її проживання, так і у гості до її бабці [PERSON] на квартиру, в яку вона переселилася, залишивши своє попереднє житло онуці- позивачці [PERSON] . Остання живе у спірній квартирі після переселення на цю житлову площу безперервно. Аналогічні показання дала суду свідок [PERSON] . Ці свідчення є послідовними та логічно узгодженими як між собою так і з поясненнями ініціатора процесу, причому навіть у деталях, які могли би бути відомі тільки особам, котрі дійсно були очевидцями відповідних обставин, а тому, на думку суду, є достовірними за своїм змістом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 9 Конституції України Основного Закону, який з урахуванням його ж ст. 8 містить норми прямої дії і найвищої юридичної сили, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та низку протоколів до даного міжнародно-правового акту. Таким чином, зазначені міжнародно-правові норми набули статус частини національного законодавства України. Згідно із ст. 1 Протоколу до вказаної вище Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції України\~кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких згідно із ст. 344 цього ж нормативного акту є набувальна давність. В силу приписів зазначеної норми цивільного права особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~В силу ст. 41 ч. 4 Конституції України, аналогічно за змістом ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що [PERSON] переселилася у квартиру, часткою якої вже володіла на праві власності, прийнявши пропозицію своєї бабці, яка через погіршення здоров`я переїхала жити до свого сина, а тому набула у своє володіння та користування усю квартиру [ADDRESS] добросовісно, з того часу безперервно та відкрито володіє та користується цим нерухомим майном, суд вважає, позивачка фактично є власником вказаної квартири у цілому, а відтак, вимога про визнання за нею права власності на 1/4 спірної квартири, яка зареєстрована за [PERSON] , є підставною. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме набувається за рішенням суду. В силу ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~При цьому, суд вважає, що у даній конкретній справі, з урахуванням правовідносин, які виникли між сторонами, не існує будь-якого іншого ефективного способу захисту прав та інтересів позивачки на вищевказану квартиру. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 3510,00 грн., сплаченого позивачкою при поданні позову до суду /а.с.9/. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved