Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

17.09.2024 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з Солом`янського районного суду міста Києва за підсудністю надійшла цивільна справа \~за позовом [PERSON] ,\~представник позивача \~АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ\~ "ЯСТРЕБОВА \~І ПАРТНЕРИ", в особі керуючого партнера, адвоката Ястребової Є.Б, до [PERSON] ,\~про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 14 травня 2021 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - сина, [PERSON] , [INFO] . Разом з позивачем також проживають двоє дітей від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач не цікавиться життям сина, не ініціює зустрічі з ним та ніякої допомоги у вихованні дитини не надає. За твердженням позивача, самостійне утримання дитини стало важким з матеріальної точки зору, оскільки вихованням дитини займається виключно вона, знаходячись на даний час у декретній відпустці та іншого доходу, крім соціальної виплати на дитину у розмірі 860 грн. не має. У зв?язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] у твердій\~грошовій суміу розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на місяць, починаючи від дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку 19.09.2024 року згідно з вимогами ч. 6 ст.\~187\~Цивільного процесуального\~кодексу України судом було зроблено запит про зареєстроване місце проживання (перебування) Відповідача. 26.09.2024 року судом була отримана відповідь № 2759/0/2-24 від 26.09.2024 від Верхньодніпровської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання Відповідача. Ухвалою суду від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Судове засідання було призначено на 08.11.2024 року. 08.11.2024 року слухання справи перенесено на 02.12.2024 року в зв`язву з неявкою сторін в судове засідання. В судове засідання, призначене на 02.12.2024 року сторони не з?явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України). Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 14 травня 2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від даного\~шлюбу сторони\~мають спільну дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Разом з позивачем також проживають двоє дітей від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного\~кодексу\~України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.\~183\~СК\~України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~ \~ \~ \~Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). \~ \~ \~ \~При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживає малолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї малолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст.\~84\~СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно зі ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст.\~80\~СК\~України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст.\~79\~СК\~України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд враховує, що відповідач є батьком дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , яка на час звернення з позовом до суду не досягла трирічного віку. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Суд враховує, що відповідач є працездатним чоловіком, будь-яких доказів про свої доходи та знаходження на його утриманні інших осіб суду не надав. Будь-яких доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу відповідач суду не надав. При визначенні розміру аліментів на утримання матері дитини, суд також враховує, що з відповідача згідно із цим рішенням суду будуть стягуватися два види аліментів: на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення трирічного віку. \~ \~ \~ \~В свою чергу Сімейним кодексом України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Оскільки дитина проживає разом з матір`ю, а Відповідач є його батьком та на нього покладено однаковий з Позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, а також стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на місяць. Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить мати з дитиною, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище. Згідно ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 року по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. У відповідності до ст.\~430\~ЦПК\~України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved