Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07.09.2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1549. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони не дивлячись на сумісне життя не змогли налагодити нормальні взаємостосунки. Спільне життя сторін проходило в постійних суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем та порозуміння знайти не змогли, між ними втрачено почуття любові. Розірвати шлюб у досудовому порядку не має можливості, оскільки позивач в усній формі хоч і домовлявся з відповідачем розірвати шлюб через відділ ДРАЦС, однак відповідач у заздалегідь домовлений час до відділу ДРАЦС не з`явилася. Також вказано, що подальше збереження даного шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою суду від 31.10.2024 року відкрито провадження в даній справі, а сторони повідомлено, що її розгляд здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явився, згідно позовних вимог просив розглянути справу за його відсутності та підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представником відповідача адвокатом Держан\~В.В.,\~повноваження якої\~підтверджено ордером\~від 20.11.2024\~року серії\~СА №\~1103911,\~подано до\~суду заяву за змістом якої просить провести розгляд справи без участі відповідача та її представника, а також вказує про відсутність заперечень щодо задоволення заявлених позовних вимог. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 07.09.2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1549, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.09.2018 року серії [NUMBER] . Позивач категорично налаштований на припинення шлюбних відносин та не бажає вживати заходів до примирення з відповідачем з метою збереження сім`ї, збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам, а відповідач не зацікавлений у збереженні шлюбу з позивачем. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Положеннями ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. За змістом ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Приписами ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 114 СК України передбачено, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, то бажання припинити шлюбні відносини хоча б одного з подружжя, є достатньою підставою для розірвання шлюбу, оскільки примушування як жінки, так і чоловіка до шлюбу не допускається. За таких\~обставин,\~враховуючи відсутність\~відомостей про\~обставини,\~які перешкоджають\~розірванню шлюбу\~сторін,\~суд вважає,\~що подальше\~спільне життя\~ [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання\~розподілу судового\~збору,\~суд вважає,\~що оскільки\~відповідачем визнано\~позов до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~у відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України,\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого позивачем\~при поданні\~позову,\~що становить\~605\~(шістсот\~п`ять)\~грн.\~60\~коп.,\~та підтверджується роздруківкою квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» від 29.10.2024\~року ID № 6103-5527-7870-1873, яка зберігається в матеріалах справи № 690/702/24, підлягають поверненню йому з державного бюджету, а інші 50 відсотків суд залишає за позивачем, враховуючи його позицію, висловлену в позовній заяві щодо небажання стягнення понесених судових витрат зі сплати судового збору з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved