Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

23.09.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна Анастасія Вячеславівна звернулася до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 25907,13 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.01.2022 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB, який був підписаний [PERSON] власноручно та підписанням якого [PERSON] акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», розміщену на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєдналася до умов договору. АТ «Таскомбанк» зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, встановивши відповідачу кредитний ліміт в обумовленому розмірі. Водночас, відповідач порушила свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісій за користування кредитом. 28.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф, на підставі якого АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача, на підставі чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 у розмірі 25 907,13 грн, з яких: 17 000 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 8907,13 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02.10.2024 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 11:00 год 31.10.2024, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи. Копія ухвали та позовної заяви з додатками була надіслана поштою на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, однак лист повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». У судове засідання, призначене на 31.10.2024, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. У зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 14.11.2024. У зв`язку з повторною неявкою сторін судове засідання 14.11.2024 відкладено на 28.11.2024, у яке сторони не з`явились втретє, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду із відмітками про вручення. Відзиву від відповідача не надійшло. Судове засідання 28.11.2024 відкладено на 02.12.2024, однак сторони вчергове не з`явились, клопотань чи заяв по суті справи не подали. Із врахуванням позиції Верховного Суду у справі № 752/8103/13-ц від 24.10.2024, якщо сторони судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц). Окрім цього, із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 02.12.2024 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту та договору факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 1.Факт укладення договору кредиту. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Судом встановлено, що 19.01.2022 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB, який був підписаний [PERSON] власноручно та підписанням якого [PERSON] акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», розміщену на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєдналася до умов договору. Відповідач підписала заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, з якої вбачається, що [PERSON] просить АТ «ТАСкомбанк» відкрити [PERSON] рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, виявляє бажання оформити на ім`я [PERSON] платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 17 000 грн зі строком кредитування 12 місяців шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку. Згідно з п. 8 відповідач підтвердила, що вона ознайомлена та розуміє суть фінансової послуги кредитний ліміт, яка є видом споживчого кредиту у формі кредитування рахунку, а також розуміє, що кредитний ліміт максимальна сума коштів, в межах якої клієнт має право здійснювати операції за поточним рахунком при тимчасовій відсутності власних коштів за рахунок коштів банку. Як вбачається з п. 10 заяви-договору, відповідача було ознайомлено з тим, що процентна ставка фіксована та не може бути змінена без згоди позичальника (клієнта). Проценти нараховуються за кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом на кінець кожного дня за методом факт/факт та сплачуються позичальником (клієнтом) щомісячно в складі обов`язкового мінімального платежу. Відповідно до п. 29 заяви-договору, відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем 02b9d18236776a466714411b243fd820326f1fa617d8688c90730f72 099283a8a0 та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення дій відповідача відповідно до умов цієї заяви-договору та умов договору про комплексне банківське обслуговування. Також відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») та позичальником [PERSON] . 2.Факт отримання грошових коштів у позику. Як вбачається з п. 34 заяви-договору, відповідач підтвердила, що її ознайомлено щодо її права відмови від встановленого кредитного ліміту без пояснення причин протягом 14 календарних днів із дня встановлення/перегляду кредитного ліміту, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів, відповідно до умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у позику від АТ «Таскомбанк» за договором про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 підтверджено копією заяви-договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, у якій відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні, на підставі чого відповідачеві було відкрито рахунок [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт на споживчі цілі у сумі 17 000 грн. Відтак, матеріалами справи підтверджено, що АТ «Таскомбанк» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за договором про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 виконало в повному обсязі, грошові кошти у сумі 17 000 грн, було передано відповідачу у власність шляхом встановлення кредитного ліміту по рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ «Таскомбанк». З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування. 3.Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту. Відповідно до пункту 12 заяви-договору відповідач погодилась, підтвердила та розуміла встановлену схему погашення кредитного ліміту, що передбачає обов`язковий щомісячний платіж (ОМП), який складається з частки (5%) від суми поточної заборгованості станом на останній робочий день місяця (у разі наявності заборгованості до суми ОМП включаються/додаються: суми заборгованостей минулих періодів), з урахуванням змін, передбачених тарифами банку. На підставі п. 13 заяви-договору відповідач погодилась, підтвердила та розуміла порядок повернення кредиту та сплати процентів відбувається через щомісячний платіж (в розмірі не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості) з урахуванням змін, передбачених тарифами банку, при цьому графік платежів не передбачено умовами продукту. Відповідача було повідомлено про орієнтовну реальну річну ставку за кредитом 43,96% (п. 14 договору), а також про орієнтовну загальну вартість кредиту, що становить 600,57 грн (розрахунок орієнтовний та здійснений, виходячи зі строку кредитування 12 місяців та мінімальної суми 500,00 грн) та 240 226,94 грн (розрахунок здійснений, виходячи зі строку кредитування 12 місяців та максимальної суми 200 000,00 грн). Відповідач підписанням кредитного договору підтвердила, що перед укладанням цього кредитного договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація щодо умов кредитування. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що отримавши грошові кошти у позику в сумі 17 000 грн, відповідач повернула їх АТ «Таскомбанк». За змістом\~ст.\~1049\~ЦК України,\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог. Належні і допустимі докази виконання [PERSON] взятих на себе за договором про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 обов`язків з повернення позичених грошових коштів, процентів та комісії в повному обсязі у матеріалах справи відсутні. 4.Факт переходу права вимоги від клієнта до фактора. У ході дослідження факту права на позов у контексті переходу права вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022, укладеного між ТОВ «Таскомбанк» та [PERSON] , суд встановив таке. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Матеріалами справи підтверджено наявність у позивача статусу фінансової установи (а.с. 13). Відповідно до договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, АТ «Таскомбанк», діючи як клієнт, з однієї сторони, та ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, з іншої сторони, уклали договір факторингу, відповідно до пункту 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. За умовами п. 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1. цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору. У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 із зазначенням [PERSON] як позичальника за договором № 002/13870429-CK_SB, датою укладення договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 10). Відтак, суд вважає доведеною обставиною перехід 28.02.2022 на підставі договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 прав вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] . Отже, судом встановлено факти укладення договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] ; виконання АТ «Таскомбанк» зобов`язання перед [PERSON] , взятих на себе за договором про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 у повному обсязі; передання грошових коштів у сумі 17\~000 грн відповідачу у власність шляхом встановлення кредитного ліміту по рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ «Таскомбанк»; невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022; переходу на підставі договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 прав вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] . Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022, сума загальної заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 25\~907,13 грн: 17\~000 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 8907,13 грн становить заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 9). На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) та суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 25\~907,13 грн суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків щодо повернення позичених коштів, разом з тим, з урахуванням принципу диспозитивності, вважає за можливе на підставі наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 9), врахувати його при вирішенні питання про обґрунтованість позовних вимог, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі. Cуд зауважує, що відповідач не спростував наведеного у позові розрахунку, хоча достовірно обізнаний з ним. На підставі\~ст.\~1048\~ЦК України,\~ позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 002/13870429-CK_SB від 19.01.2022, укладеним між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та [PERSON] , у розмірі 25 907 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 13 (тринадцять) копійок, з яких: 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 8907 (вісім тисяч дев`ятсот сім) гривень 13 (тринадцять) копійок становить заборгованість за нарахованими процентами. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № 79743 від 30.08.2024 становить 3028,00 грн (а.с.1), відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved