Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Протеси в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 0,77 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11567 від 31.05.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №332. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,77 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 11567 від 31.05.1997. [PERSON] була одинока, а тому окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадщину позивачка не оформляла. 16.09.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутність заперечень щодо предмета позовної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.22), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.31). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення стосовно предмета позовної заяви (а.с.28-29). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у праві та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою підготовчого засідання від 11.11.2024 справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.23). Ухвалою судового засідання від 26.11.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.32). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію інших учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.09.1993 та після розірвання шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 28.09.1993 (а.с.7). За змістом заповіту, складеного у с. Протеси 21.06.1985 та зареєстрованого в реєстрі за №11, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть від 13.11.2019 [PERSON] померла [INFO] у селі Протеси Жидачівського району Львівської області (а.с.8). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77760640 від 24.07.2024 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). Згідно з довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №352 від 23.07.2024 [PERSON] проживала в [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . Від [PERSON] у виконкомі Журавненської селищної ради посвідчено заповіт за № 11 від 21.06.1985 на користь [PERSON] . Цей заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї тітки [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін (а.с.9). Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.03.2024 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 0,77 умовних кадастрових гектари на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №11567 зареєстрований 31.05.1997 за №893, виданий на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332 (а.с.12). Постановою завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори від 16.09.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статті 5, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Монастирецької сільської ради, відповідно до Сертифіката серії ЛВ №11567, зареєстрованого 31.05.1997 за №893, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332. За життя [PERSON] 21.06.1985 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею, визначеним у заповіті, та такою, яка придбала спадщину після смерті [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Журавненсьукої селищної ради Стрийського району Львівської області від 23.07.2024 №352, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77760640, які узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved