Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача розмір страхового відшкодування в сумі 40283,13 грн, а також судові витрати в сумі 3500 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 03.08.2022 року о 09 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Трьохсвятительська, 5-А, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Buick Envision», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження лакофарбового покриття та тріщину заднього бамперу. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року по справі №761/16835/22, провадження №3/761/5512/2022, яка набрала законної сили 13 вересня 2022 року, [PERSON] визнано винною в скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем «Toyota Camry», державний номер [NUMBER] (власником якого на той час була його мати [PERSON] ), на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, тобто на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії серії [NUMBER] та реєстраційного документа на транспортний засіб серії [NUMBER] . У зв`язку із цим, на переконання позивача [PERSON] він має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка мала місце 03 серпня 2022 року. Автомобіль марки «Buick Envision», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , в момент ДТП станом на 03 серпня 2022 року був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «УСГ». У зв`язку із цим, 03.10.2022 року позивачем [PERSON] на ім`я керівника ПАТ «СК «УСГ» була подана заява від 03.10.2022 року про страхове відшкодування, до якої ним були додані, зокрема: належним чином засвідчена копія схеми місця ДТП від 03.08.2022 року; належним чином засвідчена копія постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року по справі № 761/16835/22, провадження № 3/761/5512/2022, яка набрала законної сили 13.09.2022 року; належним чином засвідчена копія посвідчення водія серії [NUMBER] ; належним чином засвідчена копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; роздруківка з сайту МТСБУ; належним чином засвідчена копія витягу з паспорта серії [NUMBER] ; належним чином засвідчена копія картки платника податків; належним чином засвідчена копія довідки ПриватБанк за реквізитами від 20.07.2020 року, тобто всі необхідні документи для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, які вимагаються законом, були отримані ПАТ «СК «УСГ» 04 жовтня 2022 року. Однак, на його адресу листування надійшов лист заступника начальника відділу врегулювання збитків ПАТ «СК «УСГ» Сенченко М.М. від 02.01.2023 року вих. № ДКЦВ-26639/1, яким йому було повідомлено, що у ПАТ «СК «УСГ» немає підстав віднести його до категорії осіб, що мають право на отримання страхового відшкодування за даним випадком, та немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. В подальшому, позивач [PERSON] повторно звернувся на ім`я керівника ПАТ «СК «УСГ» із заявою від 23.02.2023 року про страхове відшкодування. Однак, на адресу позивача [PERSON] надійшов лист начальника Управління врегулювання ЦВ ПАТ «СК «УСГ» Сенченко М.М. від 27 березня 2023 року вих. №ДКЦВ-26639/2, яким йому було повторно повідомлено, що у ПАТ «СК «УСГ» немає підстав віднести його до категорії осіб, що мають право на отримання страхового відшкодування за даним випадком, та немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. 14 липня 2023 року між позивачем [PERSON] , як замовником, та оцінювачем ФОП [PERSON] , як виконавцем, був укладений договір № 188-23, за яким оцінювач [PERSON] зобов`язався провести оцінку пошкодженого автомобіля для визначення матеріальних збитків на дату ДТП. Позивачем [PERSON] від оцінювача [PERSON] отримав рахунок-фактуру №РФ-375 від 14 липня 2023 року на суму 3500 грн, який був сплачений позивачем [PERSON] в повному обсязі. 17 липня 2023 року між позивачем [PERSON] та оцінювачем [PERSON] був підписаний акт виконаних робіт за договором від 14.07.2023 року №188-23, згідно якого оцінювач [PERSON] передав позивачу [PERSON] , а останній прийняв звіт №188-23 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY державний номер [NUMBER] . Як вбачається з висновку про вартість та з підсумкового результату на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки 03.08.2022 року складає 40283,13 грн з ПДВ на запчастини та 35778,94 грн. без ПДВ на запчастини. 08 серпня 2023 року відповідачем була отримана претензія позивача [PERSON] від 07.08.2023 року, подана ним в порядку ст.16 ЦПК України на ім`я керівника ПАТ «СК «УСГ», з пропозицією протягом одного місяця з дня отримання претензії здійснити страхове відшкодування згідно звіту в сумі 40283,13 грн. Однак, на адресу позивача [PERSON] надійшов лист заступника начальника Управління врегулювання ЦВ ПАТ «СК «УСГ» Островецького О.В. від 28.08.2023 року вих. № ДКЦВ-26639/3, яким йому було повторно повідомлено, що ПАТ «СК «УСГ» немає підстав віднести його до категорії осіб, що мають право на отримання страхового відшкодування за даним випадком, та немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. У зв`язку із цим, позивач [PERSON] зазначив, що він не зміг вирішити спір у досудовому порядку та був вимушений звертатись за захистом своїх прав і законних інтересів до суду. Таким чином, на думку позивача наявні правові підстави для стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» на його користь розмір страхового відшкодування в сумі 40283,13 грн та судові витрати в сумі 3500 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, а також витребувано від ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» належним чином засвідчені копії матеріалів страхової справи. 18 березня 2024 року до суду від представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень на позовну заяву представник відповідача зазначив, що автомобіль марки «Buick Envision», держномер [NUMBER] , є забезпеченим транспортним засобом відповідно до полісу №ЕР-206095439, який укладений 28 вересня 2021 року між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] . Вказує, що 03 серпня 2022 року трапилась ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу та транспортного засобу «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] . 04 жовтня 2022 року позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування. 12 лютого 2022 року уповноваженою особою ПрАТ «СК «УСГ» Вілько О.Г. був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , та складено акт огляду транспортного огляду, пошкодження були зафіксовані у присутності позивача, який без заперечень та зауважень підписав вказаний протокол технічного огляду КТЗ. На підставі проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу ПрАТ «СК «УСГ» було замовлено автотоварознавче дослідження, результати якого оформлено у звіт про оцінку колісного транспортного засобу №26639 від 13 березня 2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, включаючи ПДВ на запасні частини складає 38171,05 грн, а вартість ремонту без ПДВ на запасні частини складає 33593,57 грн. ПрАТ «СК «УСГ» направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, тому представник відповідача вважає, що позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру збитків, у зв`язку із чим відсутні підстави для покладення на позивача витрат за послуги експерта в розмірі 3500 грн. Також представник відповідача зазначив, що в процесі врегулювання випадку, який має ознаки страхового, ПрАТ «СК «УСГ» було з`ясовано, що транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] 02 січня 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» направило на адресу позивача лист за вих. № ДКЦВ-26639/1, яким відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з безпідставністю вимог позивача. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивачем не було надано до суду доказів оплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, у зв`язку із чим у ПрАТ «СК «УСГ» не виникають обов`язки по відшкодуванню податку на додану вартість. 22 квітня 2024 року до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того [PERSON] у своїй заяві зазначила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди власником пошкодженого транспортного засобу «Toyota Camry», держномер [NUMBER] була вона, однак з першого дня придбання цього автомобіля ним постійно керував її син - позивач [PERSON] на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, тобто на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб серії [NUMBER] , оскільки вона не є водієм, є людиною похилого (літнього) віку та за станом здоров`я не має можливості займатись будь-якими справами пов`язаними із автомобілем. Також [PERSON] у своїй заяві зазначила, що жоден представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» не звертався до неї, як до власника пошкодженого транспортного засобу з приводу звернення її сина позивача [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про страхове відшкодування, а ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» незаконно, безпідставно та необґрунтовано відмовило її синові позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Ухвалою від 29 жовтня 2024 року було задовлено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано від від ПрАТ «Страхова компанія УСГ» засвідчену копію полісу №206095439, яким підтверджуються умови страхування автомобіля марки «Buick Envision», д.н.з. [NUMBER] , в момент ДТП станом на 03 серпня 2022 року. 07 листопада 2024 року до суду надійшли витребувані докази на виконання ухвали суду від 29 жовтня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав зазначених в позові та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подала заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» та з урахуванням відзиву на позовну заяву, у задоволенні позову просила відмовити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомили. Однак, третя особа [PERSON] у поясненнях щодо спору просила проводити розгляд справи за її відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що 03 серпня 2022 року о 09 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Трьохсвятительська, 5-А, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Buick Envision», держномер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Camry», держномер [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль «Toyota Camry», держномер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження лакофарбового покриття та тріщину заднього бамперу. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року по справі №761/16835/22, провадження № 3/761/5512/2022, яка набрала законної сили 13 вересня 2022 року, [PERSON] визнано винною в скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] керував автомобілем «Toyota Camry», держномер [NUMBER] (власником якого на той час була його мати [PERSON] ), на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії серії [NUMBER] та реєстраційного документа на транспортний засіб серії [NUMBER] , що також додатково підтверджується схемою місця ДТП від 03 серпня 2022 року. 17 лютого 2023 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір дарування транспортного засобу №8044/2023/3663903, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] безоплатно (подарувала) у власність транспортний засіб «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] . Згідно рахунку на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля ТОВ «Саміт Моторз Україна» №СР00-017561 від 03 серпня 2022 року вартість робіт з урахуванням вартості обладнання, деталей, запасних частин та матеріалів виконавця становить 45554,63 грн з урахуванням ПДВ (37962,19 грн - без ПДВ). Автомобіль марки «Buick Envision», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] в момент ДТП станом на 03 серпня 2022 року був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» згідно полісу №206095439 (страхова сума на одного потерпілого - 130000 грн, розмір франшизи - 0). 03 жовтня 2022 року позивачем [PERSON] на ім`я керівника ПАТ «СК «УСГ» була подана заява від 03 жовтня 2022 року про страхове відшкодування, яка була отримана ПАТ «СК «УСГ» 04 жовтня 2022 року. 12 жовтня 2022 року уповноваженою особою ПрАТ «СК «УСГ» Вілько О.Г. за участі позивача [PERSON] був оглянутий пошкоджений транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , та складений відповідний протокол огляду колісного транспортного засобу, з переліком зафіксованих пошкоджень. Як вбачається з листа заступника начальника відділу врегулювання збитків ПрАТ «СК «УСГ» Сенченко М.М. від 02 січня 2023 року вих. № ДКЦВ-26639/1, позивачу було повідомлено, що у ПрАТ «СК «УСГ» немає підстав віднести його до категорії осіб, що мають право на отримання страхового відшкодування за даним випадком, та немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. 23 лютого 2023 року позивачем була подана повторна заява від 23 лютого 2023 року про страхове відшкодування, яка була отримана ПАТ «СК «УСГ» 28 лютого 2023 року. У відповідь на вищезазначену заяву, на адресу позивача [PERSON] надійшов лист начальника Управління врегулювання ЦВ ПрАТ «СК «УСГ» Сенченко М.М. від 27 березня 2023 року вих. № ДКЦВ-26639/2, яким було повідомлено, що ПрАТ «СК «УСГ» немає підстав віднести його до категорії осіб, що мають право на отримання страхового відшкодування за даним випадком, та немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. Як вбачається зі звіту про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY державний номер [NUMBER] від 17 липня 2023 року, складеного ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки 03 серпня 2022 року, складає: 40283,13 грн з ПДВ на запчастини, 35 778,94 грн без ПДВ на запчастини. Аналізуючи результати проведених розрахунків, згідно з принципом внеску (граничної продуктивності), тобто з визначенням умов Свр 07 серпня 2023 року позивачем на адресу ПрАТ «СК «УСГ» було подано претензію в порядку ст.16 ЦПК України, з пропозицією протягом одного місяця з дня отримання претензії здійснити страхове відшкодування згідно звіту в сумі 40283,13 грн. На адресу позивача [PERSON] надійшов лист заступника начальника Управління врегулювання ЦВ ПрАТ «СК «УСГ» Островецького О.В. від 28 серпня 2023 року вих. № ДКЦВ-26639/3, яким було повідомлено, що ПрАТ «СК «УСГ» немає підстав віднести його до категорії осіб, що мають право на отримання страхового відшкодування за даним випадком, та немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. Відповідачем до відзиву доданий звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №26639 від 13 березня 2024 року, складений ФОП [PERSON] , з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Toyota Camry н.з. [NUMBER] , у тому числі з урахуванням фізичного зносу складників становить 38171,05 грн. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд дійшов таких висновків. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Як встановлено ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно пункту 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, згідно пунктів 9.1., 9.2., 9.4. ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Як встановлено ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням транспортного засобу; з пошкодженням майна потерпілого. Крім того, як встановлено ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із ч.1 ст.979, ч.1 ст.988 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик зобов`язаний: 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно пункту 3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Крім того, згідно із ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як встановлено ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, як встановлено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правових позицій викладених в пунктах 85, 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 р. у справі № 147/66/17: Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV). Крім того, відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах від 06.06.2018 року у справі № 597/1070/15-ц, від 07.11.2018 року у справі № 200/21325/15-ц, від 03.04.2019 року у справі №299/2811/16-ц, від 17.10.2019 року у справі № 300/193/17, від 27.11.2019 року у справі № 607/3007/16-ц, від 17.11.2021 року у справі № 128/1755/20, від 12.05.2022 року у справі № 623/290/21, від 16.11.2022 року у справі № 335/2566/18, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Також, відповідно до правових позицій викладених в пунктах 141, 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну. Згідно з пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху. З огляду на вказане суд вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну, за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи. Отже, позивач [PERSON] має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03 серпня 2022 року. У відзиві відповідач зазначив, що позивач не надав до суду докази проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу в особи, яка є платником ПДВ, у зв`язку з чим у ПАТ «СК «УСГ» не виникають обов`язки по відшкодуванню даного податку потерпілій особі. З урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.12.2018 року у справі №185/11374/15, від 27.03.2019 року у справі №619/2671/16, від 03.07.2019 року у справі №296/10171/14, від 15.07.2019 року у справі №642/3377/16, а також те, що на час розгляду справи автомобіль «Toyota Camry», держномер [NUMBER] не відремонтований і позивач не подав до суду докази оплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу, суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що страхове відшкодування підлягає зменшенню на суму податку на додану вартість. Представник відповідача зазначав, що ПрАТ «СК «УСГ» було замовлено автотоварознавче дослідження, результати якого оформлено у звіт про оцінку колісного транспортного засобу №26639 від 13 березня 2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, включаючи ПДВ на запасні частини складає 38171,05 грн, а вартість ремонту без ПДВ на запасні частини складає 33593,57 грн. Разом з тим, в доданому відповідачем звіті про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, не зазначено вартість матеріального збитку без урахування ПДВ. Тому суд враховує звіт №188-23 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] , що наданий позивачем. Так, у ньому зазначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. [NUMBER] на дату оцінки 03 серпня 2022 року складає 40283,13 грн. з ПДВ на запчастини та 35778,94 грн. без ПДВ на запчастини. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 35778,94 грн. Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Частиною 6 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. Згідно доданих позивачем акту виконаних робіт від 14 липня 2023 року, рахунку-фактури № РФ-375 від 14 липня 2023 року, платіжної інструкції від 15.07.2023 року позивач поніс витрати на залучення спеціаліста у сумі 3500 грн. Також на підставі ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3115 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста.

Outcome: partial