Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

03.09.2024 року позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та визнати місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають трьох спільних дітей. Однак вони з відповідачем мають різні погляди та права та обов`язки подружжя, у них відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення спірних питань, вони не бажать поступатися один одному під час їх розв`язання. Все це спочатку призводило до виникнення конфліктів між ними, а згодом до поступового погіршення стосунків між ними та втрати всіх фізичних і духовних зв`язків. Намагання та неодноразові спроби налагодити їх відносини та зберегти сім`ю позитивних результатів не дали. За таких обставин вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного та припинили подружні відносини, кожен з них займається виключно власним життям, у зв"язку з чим вони проживають окремо. Їх діти проживають з нею. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив своє існування, примирення між ними не можливе. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. 06.09.2024 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 03.10.2024 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Виконавчий комітет Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області як орган опіки та піклування, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27.11.2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. У змісті позовних вимог позивач просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити, не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений поштою, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі 08 квітня 2023 року зареєстрували шлюб у Звягельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 146, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.7/.\~ Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.11-13/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Щодо вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, то суд виходить із наступного. Положеннями статті 160 СК України врегульовано право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Місце проживання малолітніх дітей сторін суд визначає з позивачем, заперечень зі сторони відповідача з даного приводу до суду не надходило. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд прийшов до висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved