Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту свого автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] в розмірі 40 871,127 грн., 20 000, 00 грн. морального збитку, 25 831, 89 грн. матеріального збитку та 2 500, 00 грн. витрати за дослідження. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так 02.12.2022 року о 17:15 год., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», д/н [NUMBER] , в Одеській області, с. Лиманка, вул. Левітана, не вибрав безпечної дистанції, з автомобілем марки «Volkswagen», д/н [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого допустив з ним зіткнення, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Згідно постанови по справі № 509/5321/22 судді Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М. від 27.02.2023 року, водій [PERSON] здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили та є чинною. Власником автомобілю, марки Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до висновку судового експерта № 7527 від 09.04.2023 р. про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля NISSAN Altima з номерним знаком [NUMBER] , виконаного судовим експертом [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 02.12.2022 p. дорівнює 40 871, 17 гривень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, таким чином [PERSON] має право на компенсацію завданого збитку за рахунок особи, яка винна в завданні шкоди. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту свого автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] в розмірі 40 871,127 грн., 20 000, 00 грн. морального збитку, 25 831, 89 грн. матеріального збитку та 2 500, 00 грн. витрати за дослідження. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 26.11.2024 р. на адресу суду надіслав пояснення. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так судом встановлено, що 02.12.2022 року в Одеській області, с. Лиманка, вул. Левітана, відбулась ДТП за участю транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Skoda Fabia», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови по справі № 509/5321/22 судді Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М. від 27.02.2023 року, водій [PERSON] здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили та є чинною. Власником автомобілю, марки Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до висновку судового експерта № 7527 від 09.04.2023 р. про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля NISSAN Altima з номерним знаком [NUMBER] , виконаного судовим експертом Федотовим Ф.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 02.12.2022 p. дорівнює 40 871, 17 гривень. Висновок судового експерта № 7527 від 09.04.2023 р. відповідно до ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 ЦПК України є належним доказом оскільки містить інформацію щодо предмета доказування та допустимим та виконаний в порядку встановленому законом. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. У відповідності до п. 13.1 ст. 13 Закону, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. У відповідності до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільноправову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 35.1 ст. 35 Закону визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньотранспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, яка має містити певні відомості та визначені Законом додатки до заяви. У відповідності до п. 34.1 ст. 34 Закону, страховик (МТСБУ) зобов`язаний після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. З часу ДТП, яка мала місце 02.12.2022 та до теперішнього часу від позивача (потерпілого) чи іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, повідомлення про ДТП, заява про страхове відшкодування із необхідними додатками до МТСБУ не надходили. Згідно п.п. 37.1.4, п. 37.1, ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик (МТСБУ) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У відповідності до п. 33.3 ст. 33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно п. 34.2 ст. 32 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Положенням п. 40.3 ст. 40 Закону, МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст. 41 Закону. Згідно п. 41.4 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата. Таким чином, обов`язково умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення саме МТСБУ відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Положенням п.п. 37.1 п. 37.1 ст. 37 Закону визначено, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньотранспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Згідно поданого позивачем експертного транспортно-товарознавчогодослідження № 7527: - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак [NUMBER] складає 40 871,17 грн.; - вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 25 831,89 грн. Формуючи позовні вимоги, позивачем здійснено складання величини вартості відновлювального ремонту (40 871,17) та величини вартості матеріального збитку (25 831,89), що загалом визначено як майнова вимога на суму 66 703,06 грн. Вартість матеріального збитку є похідною від вартості відновлювального ремонту і складання двох цих значень з метою формування загальної суми спричинених збитків є невірним. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 20 000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданням з приводу пошкодження належного майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП. Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх у розмірі 5000 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення з відповідача суми судового збору суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Суд установив, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 03.04.2013 року та довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом I групи, з огляду на це з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073, 60 грн., оскільки позивач був звільнений від його сплати при подачі позову.

Outcome: partial