Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Галач Т.А., через систему «Електронний суд» звернулася 30.10.2024 до суду з указаним позовом та просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням останньою навчання, у розмірі від доходів платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою, і до закінчення навчання 25.01.2025, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позову вказала, що з сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2023 донька навчається за державним замовленням на денній формі у Державному професійному технічному навчальному закладі «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу» за спеціальністю «контролер-касир адміністратор». Період навчання по 25.01.2025. [PERSON] отримує стипендію в розмірі 1250,00 грн, проживає з матір`ю, яка надає доньці матеріальну допомогу. Оскільки самостійно забезпечити себе і повнолітню доньку позивач не має можливості, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача 25.11.2024 подано заяву, в якій він вказує, що не заперечує проти надання допомоги повнолітній доньці у період її навчання, однак просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини, оскільки у більшому розмірі не має можливості сплачувати,через відсутність постійного заробітку, незадовільного стану здоров`я. Окрім того, відповідач не погоджується щоб аліменти стягувалися на користь позивача, оскільки донька є повнолітньою і має можливість самостійно розпоряджатися належними їй коштами. Донька навчається дистанційно, що дало змогу їй виїхати за межі України, а тому твердження позивача, що донька проживає з нею, необґрунтовані, у зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги частково. Також, з огляду на скрутне матеріальне становище, просить зменшити розмір компенсації витрат позивача на правничу допомогу до 1000,00 грн (а.с.29-43). Представником позивача 09.12.2024 подано заяву, у якій вона не заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від доходів відповідача, тобто у меншому розмірі, ніж заявлено в позові. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представником позивач [PERSON] подано заяву про розгляд справи без її та позивача участі, наполягала на їх задоволенні в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 від його доходів. У тексті заяви про часткове визнання позову, представник відповідача [PERSON] просила розглядати справу за її та відповідача відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, із урахуванням поданих ними заяв, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5, 6). За відомостями з реєстру Лозуватської територіальної громади, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , згідно з відміткою про місце реєстрації у паспорті громадянина України серії [NUMBER] (а.с.3-4, 9). Адміністрацією Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу» надано довідку від 20.09.2024 №329, що [PERSON] навчається на денній формі навчання повного/неповного державного забезпечення за спеціальністю «контролер-касир адміністратор». Період навчання з 01.09.2023 по 25.01.2025. З обласного бюджету [PERSON] на період навчання виплачується стипендія в розмірі 1250,00 грн (а.с.7, 8) Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Із аналізу положень ст. 199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає відповідач у заяві про часткове визнання позовних вимог, сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки він не має можливості через незадовільний стан здоров`я та скрутний матеріальний стан у зв`язку з відсутністю роботи, на підтвердження чого надав медичні документи про проходження лікування з діагнозом: невралгія трійчастого нерву, та копію трудової книжки, з якої слідує, що після звільнення 20.06.2022 за угодою сторін з посади водія філії Лозуватської Птахофабрики, він не працевлаштований (а.с.31-33, 36-41). За даними Пенсійного Фонду України реєстру застрахованих осіб, [PERSON] отримував стабільний дохід у період з листопада 2018 року по травень 2021 року та з лютого 2022 року по вересень 2022 року (а.с.23). Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. Також, суд враховує, що одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, судом встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, фактично перебуває на утриманні своєї матері, з якою проживає. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу, часткове визнання відповідачем позовних вимог. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, які підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом із тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/6 від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України, засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Що стосується\~вимоги про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу в розмірі 3000,00 грн, суд не вважає за можливе їх задовольнити, оскільки в позовній заяві представником позивача зазначена лише орієнтовна (попередня) сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Однак, у порушення ч. 2, ч.3 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суду не надано доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи судом у розмірі, який зазначено в попередньому розрахунку, не надано жодних доказів понесення таких витрат, їх розміру, зокрема не надано актів детального опису робіт (наданих послуг), здійснених при цьому витрат представником, необхідних для надання правничої допомоги. Так, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Позивачем суду надано виключно договір від 23.07.2024 № 56/ц/24, укладений із [PERSON] щодо надання правової допомоги за окремими письмовими або усними дорученнями останньої. При цьому, згідно з п. 2 договору, за надання адвокатом правової допомоги, клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання договору за домовленістю сторін. Відповідно до п. 11 договору, додаткові угоди та додатки до нього є невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами. Однак додаткових угод, додатків, акта наданих послуг, який би визначав обсяг наданої послуги та розмір витрат на правничу допомогу у розглядуваній справі, суду не надано. Також, у позові та подальших заявах, поданих суду, позивачем не заявлено про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, як того вимагає ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому суд не знаходить правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved