Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

22.10.2024 до Київського районного суду м.\~Одеси з позовною заявою звернувся Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі також позивач, департамент) до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 48\~000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що на час оформлення відповідачу відповідних виплат як ВПО, остання не надала інформацію про те, що вона вже тривалий час мешкає в м.\~Одесі і на початок повномасштабного вторгнення РФ до України не мешкала разом з дітьми в м. Краматорську Донецької області. У зв`язку з чим відповідачу і була вчинена безпідставна виплата у виді допомоги. Вказані кошти відповідач до цього часу не повернула. Ухвалою суду від 28.10.2024 справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні 19.11.2024 сторони заявили клопотання про надання строку для врегулювання спору. У наступному судовому засіданні 28.11.2024 відповідачем подано заяву про визнання позову. Судом вказану заяву прийнято. Водночас, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що з 01.10.2022 [PERSON] , яка зареєстрована у [ADDRESS] , відповідно до поданої заяви автоматично на центральному рівні призначено допомогу як внутрішньо-переміщеній особі із району проведення воєнних (бойових) дій. Відповідно до довідки про отримання допомоги №\~4087 від 09.09.2024 у період з 01.10.2022 по 31.03.2023 [PERSON] виплачено 48\~000 грн (по 8\~000 грн щомісячно). Під час опрацювання заяви [PERSON] про поновлення виплати допомоги як внутрішньо переміщеним особам від 24.04.2023 департаментом установлено, що остання станом на початок повномасштабної війни РФ з Україною, тобто станом на 24.02.2022, мешкала у м. Одесі разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Указані обставини підтверджуються довідками з Одеського ліцею №\~72 за № 231 і 232 від 02.08.2024 про те, що [PERSON] навчається у 9-Д класі з 01.09.2016 (наказ №\~365 по ліцею), а [PERSON] у 7-З класі з 01.06.2018 (наказ №\~195 по ліцею). Рішенням Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №\~16.01.05/2-1846 від 19.06.2023 [PERSON] відмовлено у поновленні виплати допомоги згідно «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №\~332 від 20.03.2022 (далі також Порядок), оскільки заявниця на момент виникнення обставин станом на 24.02.2022 проживала разом з неповнолітніми дітьми в м.\~Одесі, які навчалися та продовжують здобувати освіту в Одеському ліцеї №\~72 Одеської міської ради. Так, відповідно до п.\~2. Порядку (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204. Згідно з абз. 8 п.\~3 Порядку (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), починаючи з травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 року заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Повідомила, що дійсно на час оформлення допомоги в жовтні 2022 року та на початок повномасштабної війни (24.02.2024) проживала в м. Одесі разом з дітьми. Відповідно до приписів ч.\~1 ст.\~1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (п.\~1 ч.\~1 ст.\~1215 ЦК України). З аналізу приписів вказаної норми логічно випливає, що умовами неповернення отриманих коштів у виді допомоги [PERSON] є факт відсутності рахункової помилки управління при нарахуванні допомоги [PERSON] , а також її добросовісна поведінка. Судом установлено відсутність будь-яких рахункових помилок при нарахуванні та виплаті допомоги [PERSON] . Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 (справа №\~910/1873/17) принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Під час розгляду справи установлено, що [PERSON] , достовірно знаючи про те, що вона на час повномасштабного вторгнення РФ до України (24.02.2022) не переміщалася із зони проведення бойових дій, а проживала в м. Одесі, не вжила заходів щодо повідомлення департаменту про припинення виплати їй допомоги, що призвело до її безпідставного отримання у значному розмірі. Тобто її поведінка є недобросовісною. Оскільки поведінка відповідача характеризується як недобросовісна під час виконання своїх юридичних обов`язків, суд доходить висновку про необхідність стягнення надмірно перерахованих бюджетних коштів з відповідача. Також, під час судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.10.2024 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), зареєстровано шлюб, укладений 23.10.2024 між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №\~793. Після одруження прізвище відповідача було змінено на « [PERSON] ». У зв`язку з чим в судовому засіданні представником позивача уточнено позовні вимоги в частині зміни прізвища відповідача. Згідно з ч.\~1,\~2 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення у повному обсязі, а відповідач визнала його, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 50 %\~судового збору в розмірі 1\~514 грн. Інші 1\~514 грн підлягають поверненню з державного бюджету позивачеві в силу ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved