Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі скорочено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 23.10.2024 (зареєстровано 24.10.2024), в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1220-8274 від 11.06.2023 станом на 05.10.2023 у загальному розмірі 34 085 грн. 00 коп., яка включає: прострочену заборгованість за кредитом 8 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом 26 085 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача 2\~147 грн. 20 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги\~мотивовано тим,\~що на\~офіційному веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~у вільному\~доступі для\~всіх клієнтів\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена повна\~інформація щодо\~договору кредиту\~та порядку\~його укладення,\~а саме,\~договір кредиту\~(примірний\~договір на\~момент укладення);\~Правила відкриття\~кредитної лінії\~(надання\~споживчих кредитів)\~(діючі\~на момент\~укладення договору);\~згода на\~обробку персональних\~даних;\~публічна інформація;\~положення про\~конфіденційність.\~Крім того,\~на веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена довідкова\~інформація з\~наданням розгорнутої\~інформації щодо\~порядку та\~умов надання\~послуг.\~Основні кроки\~оформлення кредитної\~угоди за\~допомогою веб-сайту\~полягають у\~наступному:\~клієнт створює\~заявку на\~отримання кредиту;\~отримує дзвінок\~від співробітника\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»,\~проходить перевірку\~та надає\~сканкопії документів\~(паспорту\~та ідентифікаційного\~коду)\~або верифікується\~за допомогою\~технології BankID;\~отримує рішення\~Кредитора щодо\~можливості надання\~кредиту;\~при позитивному\~рішенні щодо\~надання кредиту,\~Клієнт отримує\~доступ до\~«особистого кабінету»,\~в якому\~отримує гіперпосилання\~для ознайомлення\~з офертою\~щодо укладення\~договору,\~що є\~пропозицією у\~розумінні ч.4\~ст.11\~Закону України\~«Про електрону\~комерцію» та\~включає умови,\~викладені у\~Правилах надання\~споживчих кредитів,\~що є\~невід`ємною частиною\~договору,\~що пропонується\~до укладення\~клієнту;\~клієнт самостійно\~вносить до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи кредитора\~номер своєї\~банківської картки,\~на яку\~бажає отримати\~кредит;\~після прийняття\~клієнтом оферти,\~йому на\~телефонний номер\~(зазначений\~при реєстрації)\~надсилається одноразовий\~ідентифікатор для\~підписання кредитного\~договору;\~клієнт в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі кредитора,\~підписує кредитний\~договір шляхом\~введення одноразового\~ідентифікатора;\~після підписання\~кредитного договору\~інформаційно-телекомунікаційна\~система кредитора,\~в автоматичному\~режимі направляє\~екземпляр кредитного\~договору,\~Правила та\~інші супутні\~документи на\~e-mail, вказаний клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта); інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом. 11.06.2023\~між ТОВ\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» як\~кредитодавцем та\~ [PERSON] \~ як\~позичальником за\~допомогою веб-сайту\~у мережі\~Інтернет navse.in.ua\~було укладено\~кредитний договір\~№1220-8274.\~При укладенні\~договору позичальник\~здійснив у\~відповідній послідовності\~усі вищевказані\~дії,\~які чітко\~свідчать про\~його свідомий\~вибір щодо\~укладення договору.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~кредитодавець взяв\~на себе\~зобов`язання надати\~ [PERSON] \~кредит для\~задоволення особистих\~потреб,\~на таких\~умовах:\~сума кредиту\~ 8\~000\~грн.;\~ строк\~кредитування \~300\~днів;\~ заявлений\~строк \~21\~день;\~знижена %\~ставка \~2,5\~%\~в день;\~ стандартна\~%\~ставка \~3,0\~%\~в день. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме, видав кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, позичальник всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, позичальник здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості, проте, у повному обсязі зобов`язання не виконав. Станом на 05.10.2023 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1220-8274 від 11.06.2023 становить 34 085 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за кредитом 8 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 26 085 грн. 00 коп. У відповідності до умов договору, попередньо кредитор направив позичальникові вимогу про усунення порушень кредитного договору №1220-8274 від 11.06.2023 щодо сплати процентів, яку позичальник проігнорував. Оскільки [PERSON] не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.12.2023 (головуючий суддя Прасолов В.М.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.47). У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №683 від 30.04.2024 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. Ухвалою суду від 21.05.2024 цивільну справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач [PERSON] подав відзив на позов шляхом направлення поштовою кореспонденцією 11.01.2024 (надійшов до суду 26.01.2024) (а.с.49-51, 52), в якому просив суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відмовити повністю. Свої заперечення мотивував тим, що позивачем не надано пояснення щодо заявленої суми заборгованості за кожною зі складових, механізму її нарахування. Так, заявлена заборгованість по процентам не ґрунтується на умовах договору і наданому самим же товариством розрахунку, а тому підстави для її стягнення відсутні. Надані з товариством виписка та розрахунок заборгованості, підготовлені працівниками товариства, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача. Сама лише позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми погашеного кредиту. Документів первинної бухгалтерської документації, які б могли це підтвердити, позивачем не надано, тим самим не виконано обов`язок доказування заявлених вимог. Крім того, розмір процентів за користування кредитом 26\~085 грн. 00 коп. значно перевищує розмір тіла кредиту 8 000 грн. 00 коп., в той час як сукупна сума неустойки, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Крім того, п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, які можуть бути визнані недійсними. До того ж ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Що стосується самого договору №1220-8274 від 11.06.2023, то за своїм характером він є кредитним, а тому на нього розповсюджуються положення ст.1054 ЦК України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Оскільки надання коштів з умовою сплати процентів це фінансова послуга, яка потребує наявності ліцензії відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», тому кошти в позику під процент або в кредит можуть надавати лише фінансові установи резиденти або нерезиденти, на яких вимога щодо отримання ліцензії для надання таких послуг на території України не поширюється. Правом на подання відповіді на відзив представник позивача не скористався, клопотань про надання додаткового часу для цього не подавав. При цьому, представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Коваленко Я.О. про свою участь в судовому засіданні не заявила, згідно з клопотанням, викладеним у позові, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Аналогічне клопотання направлене на електронну пошту представником товариства [PERSON] . За клопотаннями представників відповідача [PERSON] адвокатів Туровської М.О., Зачепіло З.Я. суд неодноразово відкладав розгляд справи, однак, у подальшому ні відповідач, ні його представники про свою участь в судовому засіданні не заявили, додаткових пояснень, доказів не подавали. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. З урахуванням позиції сторін, обсягу наявних доказів та не заявлення ними про свою участь в розгляді справи, задля уникнення затягування її розгляду суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі у порядку спрощеного позовного письмового провадження. Суд, врахувавши позицію сторін, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет https://creditkasa.com.ua було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1220-8274 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець відкриває для позичальника не відновлювану кредитну лінію шляхом надання грошових коштів (кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених договором (п.п.2.1, 2.2). Цього ж дня [PERSON] був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, який містить деталізовану інформацію про умови кредитування. Як слідує з п.2.4 договору, мета отримання кредиту (тобто, мета відкриття кредитної лінії) для задоволення особистих потреб позичальника. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 8000 грн., дата надання/видачі кредиту 11.06.2023 (п.4.1 договору), останній календарний день першого базового періоду 01.07.2023, нараховані проценти за користування кредитом 4200 грн. (п.2.3 договору); спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту шляхом безготівково переказу кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.2 договору). Як визначено п.п.4.3-4.9 договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту, тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом всього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності) може надаватись можливість скористатись кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Базовий період складає 21 календарний день. Стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом та застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Строк кредитування (строк, на який надається кредит) 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 05.04.2024. Відповідно до п.4.10 договору, орієнтовна загальна вартістю кредиту складає 80\~000 грн. та включає в себе суму кредиту 8\~000 грн. та проценти за користування ним 72\~000 грн. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання ним електронного підпису. При укладенні договору позичальник здійснив у відповідній послідовності усі вищевказані дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. У п.11.1 кредитного договору зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №1220-8274 від 11.06.2023 дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет https://creditkasa.com.ua, тобто в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам\~ЦК України,\~Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , його персональні дані, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор [NUMBER] в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів. Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договору внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору, під час його підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 8 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] (вказану ним особисто при укладенні договору) через систему платежів EasyPay, ID платежу 1248214913, дата видачі 11.06.2023, договір №1220-8274, що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Вказаний доказ спростовує доводи відповідача про недоведеність позивачем перерахування коштів. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надав будь-яких доказів, зокрема, виписки по його особовому рахунку, доступ до якого він має, як клієнт, та банк-емітент банківської карти, чи довідки про відсутність у нього банківської карти № [NUMBER] на момент здійснення перерахування коштів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. [PERSON] не виконав взяті на себе кредитно-договірні зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, сплативши лише 975 грн. 03.07.2023, 115 грн. 04.07.2023 та 65 грн. 06.07.2023 після закінчення базового періоду (21 календарний день). Як слідує з довідки про укладений договір, яка є розрахунком, станом на 05.10.2023 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1220-8274 від 11.06.2023 становить 34 085 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за кредитом 8 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 34 085 грн. 00 коп. Доказів на спростування цьому відповідач суду не надав, власний контррозрахунок, у випадку незгоди із заявленим боргом, не навів. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростовано, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем. У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Що стосується незгоди відповідача із заявленим розміром заборгованості по процентам за користування кредитом, то аналізом умов договору у системному зв`язку із наданим розрахунком суд дійшов висновку, що проценти товариством розраховано у повній відповідності до умов укладеного кредитного договору, а саме, із застосуванням зниженої ставки 2,5% в день в межах базового періоду користування кредитом, тобто до 01.07.2023 (з розрахунку: 8\~000 грн. * 2,5% / 100 % *21 день), що дорівнює 4\~200 грн., та із застосуванням стандартної процентної ставки 3% в день з 02.07.2023 до 05.10.2023 (в межах строку дії кредитного договору відповідно до межі заявлених у позові вимог) (з розрахунку: 8000 грн. * 3% / 100% * 96 днів), що дорівнює 23\~040 грн. Загальний розмір нарахованих товариством процентів складає 27\~240 грн. З урахуванням сплачених відповідачем коштів 975 грн. 03.07.2023, 115 грн. 04.07.2023 та 65 грн. 06.07.2023, які зараховано на погашення процентів, їх розмір складає 26\~085 грн. (з розрахунку: 27\~240 975 115 - 65), що відповідає розміру заборгованості по процентам, зазначеної у наданому позивачем розрахунку. Доводи відповідача про те, що при укладанні кредитного договору сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору, а тому кредитний договір не відповідає положення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови договору є несправедливими та суперечать принципу добросовісності, суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи. У свою чергу, аргументи відповідача про те, що нараховані проценти за користування кредитом виходять за межі встановлені законом, є безпідставними, оскільки підписавши кредитний договір сторони дійшли згоди щодо істотних умов цього договору, з яким ознайомився та погодився відповідач й умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Відповідачем в свою чергу не заявлено у даній справі зустрічних позовних вимог про визнання недійсними умов кредитного договору в частині визначення розміру процентів, тому підстав вважати їх недійсними суд не вбачає. Посилання відповідача на можливість зменшення розміру процентів на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, суд взагалі вважає неприйнятними, оскільки фактично відповідач ототожнює «проценти за користування кредитом», які є платою за користування кредитом, узгодженою сторонами за принципом свободи договору, та входять до сукупної вартості кредиту і не підлягають зменшенню, та «неустойку», що є санкцією за порушення виконання позичальником зобов`язань. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, наданими йому за кредитним договором №1220-8274 від 11.06.2023, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Отже, підсумовуючи вищенаведене,

Outcome: approved