Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявник в обґрунтування своєї заяви вказує, що він перебуває в шлюбі з [PERSON] , яка є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] ухиляється від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, має заборгованість по аліментах. Заявник перебуває на військовій службі за мобілізацією та зазначає, що він утримує цих неповнолітніх дітей. Вказаний факт необхідний заявнику для звільнення його з військової служби. Представник заявника адвокат Журян О.М. у судовому засіданні просив заяву задовольнити з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи ВЧ [NUMBER] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань чи заяв не надавали. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань чи заяв не надавала. Заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у ВЧ [NUMBER] , що вбачається з листа командира ВЧ [NUMBER] полковника [PERSON] . У зазначеному листі [PERSON] порушив питання про звільнення його у запас за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей до 18 років, відповідно до п.3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що заявник та [PERSON] з 24.02.2024 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Заявник та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Водночас, [PERSON] від попереднього шлюбу має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Батько дітей - [PERSON] . З [PERSON] стягуються аліменти, що підтверджується листом виконавчої служби від 14.03.2024 №211465 та розрахунком заборгованості по аліментах, яка становить 45500,51 Також, у підтвердження перебування дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утриманні заявника, останнім додано до заяви акти депутата Кілійської міської ради Кучеренка О.О. від 10.06.2024, у яких зазначено, що при обстеженні місця проживання заявника встановлено, що він фактично мешкає разом зі своєю родиною в [ADDRESS] , родина складається з дружини - [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З цього приводу також надано виписку по картковому рахунку [PERSON] , з якої вбачається переказ заявником коштів на рахунок дружини [PERSON] .. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Сам по собі факт проживання за однією адресою не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 КК України. Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Водночас, смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить. Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Діюче законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: - такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; - вітчим може надавати матеріальну допомогу. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами розгляду заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник є вітчимом двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щодо яких просить встановити факт їх утримання. Перебуває на військовій службі за мобілізацією та, зважаючи на п.3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якого іійськовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин - перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці;. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України). Матеріали справи свідчать про те, що падчерка та пасинок заявника мають рідних батьків. На підтвердження факту перебування дітей на утриманні заявника надано розрахунок заборгованості по аліментах, які стягуються з рідного батька дітей - [PERSON] .. Проте, той факт, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дітей, не свідчить про відсутність обов`язку такого утримання та не виключає стягнення з нього аліментів в майбутньому в процесі здійснення державним виконавцем виконавчих дій. Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні також будь-які дані щодо відсутності у неповнолітніх дітей рідних діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ж неможливості належного утримання ними таких дітей. Також, надані заявником акти депутата від 10.06.2024 не є доказом утримання заявником зазначених ним дітей, оскільки сімейне законодавство передбачає інші джерела доказування в даному випадку, зокрема участь та звернення батьків до органу опіки та піклування та отримання від останніх рішень, довідок, актів, тощо. Водночас, лише перерахування заявником на картковий рахунок дружини та матері цих дітей певних грошових коштів, суд не бере до уваги як достатній доказ у цій справі, зважаючи на ту обставину, що вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] .. Отже, суд оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає недоведеним факт перебування неповнолітніх дітей на утриманні заявника. З огляду на викладене, заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , командир ВЧ [NUMBER] , про встановлення факту, що має юридичне значення, є не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed