Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

31.10.2024 представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до Решетилівського\~районного суду\~Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 12 червня 2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 512, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 12.06.2024. Позивачка зазначає,\~що від\~шлюбу не мають\~спільних дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, втратили один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. У сторін виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності сторони не змогли налагодити свої сімейні стосунки. Сім`я фактично розпалася із вересня 2024 року. Спільного домашнього господарства сторони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують та проживають за різними адресами. За таких обставин збереження сім`ї та примирення сторін не можливе, оскільки всі кроки для примирення були невдалими, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Крім того, у позивача витребувано оригінал свідоцтва про шлюб. 21.11.2024 позивачкою надано до суду витребувані докази, а саме оригінал свідоцтва про шлюб на виконання вимог ухвали суду від 07.11.2024. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 24.11.2024 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, просила повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] » та судовий збір залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, 13.11.2024 на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи,\~що\~в\~судове засідання\~не\~з`явились\~всі учасники\~справи,\~відповідно\~до\~ч.\~2\~ст.\~247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~12 червня 2024 \~року,\~актовий запис\~№ 512 від 12.06.2024,\~виконано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 12.06.2024). Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, а саме: з вересня 2024 року, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю, не мають спільних дітей та при таких стосунках, які склалися між сторонами, небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Згідно ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено з вересня 2024 року, не мають спільних дітей, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Оскільки під час судового розгляду позивачкою заявлено клопотання про покладення судових витрат на неї, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. На підставі викладено, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved