Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000.00 грн. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши заяву та долучені до неї документи, матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської областівід 26 листопада 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за період з 25 березня 2016 року по 01 вересня 2024 року по виконавчому листу №569/1149/16-ц, виданому Рівненським міським судом Рівненської області 01.04.2016 року у розмірі 198 114,18 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: 1) Договір про надання правничої (правничої) допомоги від 16.09.2024 р. укладений між адвокатом Власик В.Я. та Гогон Л.П. 2) Акт приймання-передачі послуг від 27.11.2024 р. по договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.09.2024 року. В якому зазначено загальну вартість послуг у розмірі 15000 грн., з них: підбір та аналіз судової практики, надання юридичної консультації щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (3 години) на суму 3000грн.; підготовка подання позовної заяви, представництво інтересів позивача та участь в судовому засіданні 26.11.2024р. (12 годин) на суму 12000.00 грн. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 16.04.2024 року; час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, а також часткове задоволення позовних вимог, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до часткового задоволення а саме стягнення з відповідача 7500.00 гривень витрат на правову допомогу.

Outcome: partial