Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

04.10.2024 позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Дубчак С.П. звернулась в суд із позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №500/548/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії [PERSON] на підставі виданої [INFO] оновленої довідки від 01.02.2021 №\~11/2/789 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії із урахуванням проведених виплат. На виконання вказаного рішення [PERSON] нараховано доплату пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 у сумі 109 994,92 грн, але виплату не здійснено. [INFO] [PERSON] помер, при цьому єдиним його спадкоємцем за законом якого є позивач [PERSON] , так як діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] у встановлений закон строк спадщину не прийняли. Позивач вказує, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, шляхом подання 17.10.2021 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на невиплачені кошти їй постановою нотаріуса було відмовлено, у зв`язку з відсутністю встановленого майна, що підлягає успадкуванню. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на суму пенсії, у розмірі 109\~994,92 грн, яка належить спадкодавцеві [PERSON] , згідно з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №\~500/548/21, але не була ним одержана за життя, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.10.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засіданні. 20.11.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області Кузишин А.-М. В. через систему «Електронний суд», у якому представник відповідача вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними. Так, на думку відповідача відсутні підстави для стягнення належну, але неодержану за життя пенсію [PERSON] який помер [INFO] на користь [PERSON] , оскільки кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. При цьому заборгованість на виконання рішення суду виплачується за окремою бюджетною програмою та не включається в недоотриману пенсію. На підставі викладеного просить відмовити у задоволені позову. Протокольною ухвалою суду від 20.11.2024 постановленою в судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Дубчак С.П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності за наявності матеріалами у справі. Представник третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без представника нотаріальної контори по наявних в справі документів. Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02.01.1986 у Консульському відділі Посольства СРСР у Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 02.01.1986 перекладеного Центром мовних перекладів «ІНТЕР» з російської мови на українську мову. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі № 500/548/21, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] на підставі виданої [INFO] оновленої довідки від 01.02.2021 №11/2/789 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії [PERSON] на підставі виданої [INFO] оновленої довідки від 01.02.2021 №11/2/789 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії із урахуванням проведених виплат. [PERSON] помер [INFO] в м. Тернопіль, що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 02.01.2024 Головним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області [PERSON] надано розрахунок заборгованості від 14.04.2021 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №\~500/548/21 за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, відповідно до якого сума до виплати пенсіонеру [PERSON] становить 109\~994,92 грн. Відповідно до довідки № 458/01-16 від 06.03.2024 виданої Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, відповідно до відомостей, які містяться у спадковій справі № 666/2023, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем усього майна, яке залишилось після смерті [PERSON] вважається [PERSON] . Даних про інших осіб, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] у спадковій справі не міститься. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Попіль З.З. № 877/02-31 від 15.05.2024, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на суму невиплачених коштів, у зв`язку з відсутністю встановленого майна, що підлягає успадкуванню. 30.08.2024 [PERSON] звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій просила виплатити їй заборгованість пенсії спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до розрахунку доплати пенсії [PERSON] наданого листом від 02.01.2024 за № 104-12280/Б-02/8-1900/24. Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0504-8/42670 від 02.09.2024, Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило [PERSON] , що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/548/21 від 09.03.2021 померлому [PERSON] було нараховано суму коштів, яка станом на 02.09.2024 не виплачена, та що у разі смерті заявника вищевказане рішення може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:\~1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Згідно з статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення ст.1227 ЦК України доводить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~ст. 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст.1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Відповідно до ч.1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі ст.46 цього ж Закону, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спадщина є сукупністю прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходить від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити). Судом встановлено, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] не було виплачено нараховану, згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №500/548/21, пенсію в сумі 109\~994,92 грн., а відтак така увійшла до складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Вказаний підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.10.2019 року у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі №428/12730/19 де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз ст.ст.1218, 1219, 1227\~ЦК Українисвідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач як спадкоємець за закономв установленому закономпорядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. ч. 1, 2 ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1\~ст. 1269 ЦК України. Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З матеріалів справи судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом усього майна [PERSON] , який помер [INFO] , є дружина останнього [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом подання 17.10.2023 до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини. Водночас, діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] спадщини у встановлений законом строк не прийняли. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Вказані обставини вбачаються із постанови державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Попіль З.З. № 877/02-31 від 15.05.2024. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відтак судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину після смерті останнього, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на успадковане майно, зокрема на нараховані, але не виплачені згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №500/548/21 пенсійні виплати в сумі 109994,92 грн. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , як спадкоємця майна [PERSON] , який помер [INFO] , підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за [PERSON] права власності на нараховані, але не виплачені згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №500/548/21 пенсійні виплати в сумі 109\~994,92 грн.

Outcome: approved