Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних відділах реєстрації актів цивільного стану України, що [INFO] у місті Сімферополь Автономна Республіка Крим (тимчасово окупована територія України) народилася дитина чоловічої статі громадянин України [PERSON] , матір`ю якої є громадянка України [PERSON] , [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що від відносин у заявників, громадян України, [PERSON] та [PERSON] в м. Сімферополь Автономна Республіка Крим народилася [INFO] дитина чоловічої статі [PERSON] . Між батьками дитини 15.09.2023 року було укладено шлюб, який зареєстровано Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловік [PERSON] , дружина - [PERSON] . При народженні дитини батькам видавалися медичні документи про народження: 27.10.2024 року Медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане ГБУ УЗ РКБ «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», яке подано до Відділу реєстрації народження м.Сімферополя Депратамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, який 30.10.2024 року видав свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , актовий запис 110249910000603503003. Такі документи про народження дитини відповідно до діючого законодавства України є недійсними і не створюють жодних юридичних наслідків, однак зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини заявника, саме на тимчасово окупованій території України. У заявника відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого Україною зразка. Ухвалою суду від 25.11.2024 року провадження у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у справі. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник заявника надала заяву про проведення судового засідання без її участі та участі представника, вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, просили врахувати те, що батьки дитини не перебувають у шлюбі, укладеному відповідно до законодавства України. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] у заявниці [PERSON] народилася дитина чоловічої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий 27.10.2024 року ГБУ УЗ РКБ «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис 110249910000603503003, виданого 30.10.2024 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополя Депратамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частиною 1 ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Суд враховує, що м. Сімферополь станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є містом Автономної Республіки Крим, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина виключає можливість зареєструвати факт народження у встановленому законом порядку за місцем народження дитини. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Водночас, відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає можливим встановити факт народження [INFO] у місті Сімферополь Автономна Республіка Крим (тимчасово окупована територія України) дитини чоловічої статі у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України. Суд вважає, необґрунтованими вимоги заявника про вказування батьком дитини громадянина України [PERSON] , оскільки [PERSON] та [PERSON] не перебувають в шлюбі, зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України, реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 15.09.2023 року була здійснена на окупованій території та актовий запис про укладення шлюбу не створює жодних юридичних наслідків, то у суду немає законних підстав для зазначення у рішенні відомостей про батька дитини. Так, ч. 3 ст. 317 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Інші відомості в судовому рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України не зазначаються. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Також суд вважає, необґрунтованою вимогу про зазначення у рішенні суду власного імені та по батькові дитини, оскільки присвоєння дитини прізвища, власного імені та по батькові проводиться під час державної реєстрації народження дитини з одночасним визначенням її походження відповідно до СК України. Таким чином, заява [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , про встановлення факту народження дитини підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Outcome: partial