Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

представник позивача Киричук Г.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 72\~521,03 гривня. В обґрунтування позову зазначила, що 27.05.2021 між сторонами укладено кредитний договір № 2001884132201 та відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15\~000 гривень, який пізніше було збільшено до 40\~603 гривні. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язанні належним чином довготривалий строк у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем станом на 09.09.2024 в сумі 72\~521,03 гривня, з яких заборгованість за кредитом в сумі 39\~544,65 гривні та заборгованості за процентами в сумі 32\~976,38 гривень. Умовами кредитного договору передбачено право банку змінювати кредитний ліміт. Позивачем на адресу місця проживання відповідача була направлена вимога про сплату боргу за кредитним договором, яка останнім не виконана. Постановою КМУ від 11.03.2020 на території України впроваджено дію карантину. 24.02.2022 на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан. Кредитний договір укладено 27.05.2021. Однак кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 16.02.2024. Строки позовної давності позивачем не пропущені. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.11.2024 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1\~211,20 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved