Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , законний представник яких [PERSON] , [PERSON] , законний представник якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] в період з квітня 2019 року до [INFO] , тобто до дня смерті [PERSON] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що з квітня 2019 року вона та [PERSON] , проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. 26 лютого 2022 року [PERSON] був мобілізований на військову службу у військову частину [NUMBER] , приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. [INFO] настала смерть [PERSON] , який перебував на лікуванні у зв`язку з пораненням в с. Перемога Баштанського р-ну Миколаївської області. на даний час виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для отримання [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю [PERSON] . Під час спільного проживання в них народився син. Зважаючи на те, що вона та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька [PERSON] були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме його батьком вказано [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року у справі № 944/3485/22 було встановлено факт, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Вона разом з [PERSON] вважали себе чоловіком та дружиною, піклувались один про одного та навіть носили куплені ними обручки. Планували зареєструвати шлюб у органах державної реєстрації актів цивільного стану, однак не встигли через загибель [PERSON] . Вони разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки подружжя та спільний бюджет. Так, разом купували товари першої необхідності, продукти харчування, купували побутову техніку, сплачували кредити, здійснювали витрати на потреби сім`ї. З моменту, коли вона вийшла на лікарняний у зв`язку з вагітністю та пологами, [PERSON] фінансово забезпечував його сім`ю. Зокрема, [PERSON] разом з [PERSON] було придбано для спільних потреб конвектор, телевізор, мультиварку та блендер. Також вони з [PERSON] перераховували один одному на банківські рахунки грошові перекази та користувались банківськими картами один одного. Вона поповняла мобільний рахунок [PERSON] та погашала кредити за договорами №3001970155001, №2001970162201, які були отримані [PERSON] у АТ «Пумб» у період проживання на спільні потреби. [PERSON] сплачував комунальні послуги під час їхнього з спільного проживання у [ADDRESS] , та у [ADDRESS] , де була вона була зареєстрована. Окрім цього, [PERSON] придбав квартиру у незавершеному об`єкті будівництва за адресою: [ADDRESS] (квартира [ADDRESS] ) та сплачував її вартість. Вони планували переїхати у вказану квартиру та навіть обговорювали варіанти ремонту та меблів у ній. Факт спільного проживання та ведення ними спільного господарства підтверджуються фотографіями, квитанціями, гарантійними талонами, скріншотами переписок у месенджерах. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідне для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю військовослужбовця [PERSON] . Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання. 22 квітня 2024 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, [INFO] [PERSON] подав письмові пояснення, в яких вказав таке. Звертаючись до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, [PERSON] зазначила, що встановлення такого факту має юридичне значення з метою реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв?язку з смертю військовослужбовця [PERSON] . Ключовим питанням у цій справі є доведення наявності підстав для підтвердження певного соціально-правового статусу з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім?ї військовослужбовця, тобто статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов?язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. 23 січня 2023 року членами сім`ї військовослужбовця [PERSON] подано заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю солдата [PERSON] . Так, за результати розгляду заяв одноразову грошову допомогу було визначено батьку [PERSON] , матері [PERSON] , сину [PERSON] , сину [PERSON] , дочці [PERSON] . Також із заявою про виплату одноразової грошової допомоги зверталася позивач [PERSON] , однак її документи було повернуто на доопрацювання зважаючи на те, що вона не надала документів, які підтверджують те, що вона є членом сім`ї загиблого. Позивач не перебувала у шлюбі з померлим, та не входить до чітко визначеного переліку осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Встановлення рішенням суду факту проживання однією сім?єю заявника та померлого військовослужбовця може впливати на виникнення та припинення окремих цивільних прав та обов?язків, однак не створює правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги у зв?язку із смертю військовослужбовця передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зважаючи на викладене просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] 04 червня 2024 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. подала письмові пояснення щодо обставин справи. Зазначила, що обґрунтування позовної заяви [PERSON] є недостатнім, належних доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю позивачем не надано. Так, особа яка проживала з загиблим військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є суб`єктом, що має право на виплату визначену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Рішення суду про встановлення факту проживання із загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належним підтвердженням статусу дружини та не дає права на виплату одноразової грошової допомоги. Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що [PERSON] разом із [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Зважаючи на викладене, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. 21 травня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Ставрук Н.З. подала додаткові пояснення у справі, в яких зазначила таке. [INFO] було подано пояснення щодо позовної заяви у даній справі. Як вбачається з відповіді [INFO] №с/16454 від 20.10.2023 року, розглянувши документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання, документів для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки по наданим документам неможливо встановити право [PERSON] на отримання частки одноразової грошової допомоги. Виходячи з наведеного у наданій [PERSON] копії витягу з протоколу комісії МОУ, [INFO] просить надати документи, які підтверджують, що [PERSON] , цивільна дружина, були членом сім`ї загиблого [PERSON] (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію по втраті годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні загиблого). При цьому, слід зазначити, що факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків встановлюється в порядку цивільного судочинства шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Зокрема, п.5 ч.1 ст.315 ЦПК передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, [INFO] сам надіслав [PERSON] вимогу надати рішення суду про встановлення факту спільного провадження, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків, тобто рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Більше того, третя особа у поясненнях посилається на висновки, викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.04.2020 року у справі №180/2536/18, від 09.06.2021 року у справі №346/5702/18, згідно з якими належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім?ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов?язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов?язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. При цьому, Позивачкою до позовної заяви долучено докази, які підтверджують спільне проживання останньої з [PERSON] , ведення спільного господарства, наявність у них спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків. Відтак, доводи третьої особи, викладені у поясненнях є необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать позиції [INFO] , вказаній у відповіді №с/16454 від 20.10.2023 року. 04 червня 2024 року відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] в період з квітня 2019 року до [INFO] , тобто до дня смерті [PERSON] , визнає. 04 червня 2024 року відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] в період з квітня 2019 року до [INFO] , тобто до дня смерті [PERSON] , визнає. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 10 червня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Ставрук Н.З. подала додаткові пояснення у справі, в яких зазначила таке. 04 червня 2024 року Міністерством оборони України було подано пояснення щодо позовної заяви у даній справі. третьою особою було пропущено строк на подання письмових пояснень щодо позову. Більше того, представник третьої особи у письмових поясненнях не просить суд поновити строк на подання таких пояснень та відповідно не посилається на наявність поважних причин для пропуску зазначеного строку. Таким чином, подані Міністерством оборони України пояснення не можуть братись судом до уваги, оскільки були подані з пропуском встановленого строку. В обґрунтуванні письмових пояснень третя особа посилається на ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 25 серпня 2022 року. Разом з тим, слід зазначити, що ст. 16-1 Закону в редакції чинній станом на момент смерті [PERSON] , тобто [INFO] передбачає, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Таким чином, у даному випадку [PERSON] , як член сім`ї загиблого, має право на отримання одноразової грошової допомоги, а відтак станом на даний час необхідним є встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] . Відповідно до п.1, 2 ч. 3 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. [INFO] надіслав [PERSON] вимогу надати рішення суду про встановлення факту спільного провадження, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків, тобто рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відтак, доводи третьої особи, викладені у поясненнях є необґрунтованими та безпідставними. В судовому засіданні 12 серпня 2024 року позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, поясненнях, додаткових поясненнях. Додатково зазначила, що заяву на отримання допомоги після смерті [PERSON] подала після встановлення факту батьківства в судовому порядку та набранням рішенням законної сили. Після звернення із даною заявою в інтересах сина, отримала відповідь Міністерства оборони України, в якій їй було роз`яснено її прав на отримання грошової допомоги. Також право на грошову допомогу було роз`яснено працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Під час реєстрації народження дитини в її сім`ї був конфлікт, тому відомості про батька були записані з її слів, а соціальну допомогу, як одинока мати вона отримувала близько року. В судовому засіданні 12 серпня 2024 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, [INFO] [PERSON] позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні 12 серпня 2024 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову. Додатково зазначила, що справа не може бути розглянута в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами відсутній спір. Позивачем не надано достатньо доказів для встановлення факту спільного проживання, зокрема, відсутні докази постійного спілкування. Також вказав, що вважає подані [PERSON] та [PERSON] заяви про визнання позовних вимог сумнівними, оскільки є непоодинокі випадки, що такі заяви подають інші особи, а після виплати грошової допомоги між сторонами виникає спір. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 12 серпня 2024 року, визнано явку відповідачів обов`язковою. В судовому засіданні 12 серпня 2024 року представник позивача Ставрук Н.З. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, поясненнях, додаткових поясненнях. Додатково пояснила, що позовна заява подана в порядку загального позовного провадження з урахування того, що міг бути спір про право між членами сім`ї загиблого у разі подання [PERSON] заяви про виплату грошової допомоги. В судовому засідання 02 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Додатково зазначила, що з 2019 року до дня загибелі сина [PERSON] і син проживали разом, в її квартирі в м. Новояворівську Яворівського району. Підтверджує, що в цей період вони жили як сім`я, вели спільне господарство, використовували спільно кошти. Вони часто зустрічалися, 3-4 рази на тиждень. Знає з якою метою [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, не заперечує щодо отримання нею грошової допомоги після загибелі сина. В судовому засіданні 02 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Позивач разом із загиблим сином мали намір зареєструвати шлюбу, однак йому не відомо, чому вони цього не зробили. Також надав пояснення, аналогічні поясненням відповідача [PERSON] . В судове засідання законний представник відповідачів [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] не прибула, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки не може прибути в судове засідання, зважаючи на народження дитини, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] в період з квітня 2019 року до [INFO] , тобто до дня смерті [PERSON] , визнає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, поясненнях, додаткових поясненнях, просила такі задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Ставрук Н.З. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, поясненнях, додаткових поясненнях, просила позов задовольнити. Інші учасники в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Зважаючи на те, що відповідачі подали письмові заяви про розгляд справи без участі та визнання позову, 02 жовтня 2024 року в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] підтвердили визнання позову, а представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України, [INFO] надали письмові пояснення щодо обставин справи, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності учасників, які не прибули в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта [NUMBER] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області № 520 від 30 грудня 2022 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також зареєстрованим у будинку є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області № 122 від 07 березня 2023 року встановлено, що [PERSON] без реєстрації проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року у справі № 944/3485/22, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ), є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКІІП [NUMBER] , проживає: [ADDRESS] ); внесено зміни в актовий запис № 13 від 12 серпня 2020 року, складений Виконавчим комітетом Середкевичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про народження [PERSON] ( [INFO] ), зазначивши в графі батько « [PERSON] ( [INFO] , громадянин України), в графі прізвище дитини змінивши при цьому прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 березня 2023 року Яворівським відділом ДРАЦС у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Так, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявник просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу, підтвердження такого факту необхідне заявнику для можливості користуватися правами, які передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На підтвердження факту спільного проживання заявником [PERSON] надано: довідку, якою встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] ; товарні чеки на придбання телевізора, конвектора, мультиварки, блендера; інформацію про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] про зарахування на її рахунок коштів від [PERSON] , скріншоти, які підтверджують перекази коштів між [PERSON] та [PERSON] , скріншоти поповнення [PERSON] рахунку мобільного телефону [PERSON] , скріншоти погашення [PERSON] кредитних зобов`язань [PERSON] за договорами позики у АТ «Пумб»; індивідуальну карту вагітної породіллі [PERSON] , відповідно до якої вона вказала, що прізвище ім`я і місце роботи чоловіка [PERSON] , 1982 року народження; історію розвитку дитини [PERSON] , в якій вказано мати [PERSON] , батько [PERSON] . Також в матеріалах справи наявні фотокартки на яких зображені разом [PERSON] та [PERSON] (а також фотокартки на яких зображено разом [PERSON] , [PERSON] та їхній малолітній син), які датовані 17 грудня 2018 року, 17 лютого 2019 року, 30 травня 2019 року, 14 червня 2019 року, 17 червня 2019 року, 22 серпня 2019 року, 31 серпня 2019 року, 01 вересня 2019 року, 19 жовтня 2019 року, 08 грудня 2019 року, 27 січня 2020 року, 06 червня 2020 року, 08 серпня 2020 року, 06 вересня 2020 року, 01 грудня 2020 року, 14 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року, 02 січня 2021 року, 31 січня 2021 року, 09 лютого 2021 року, 04 травня 2021 року, 09 травня 2021 року, 10 травня 2021 року, 09 липня 2021 року, 10 липня 2021 року, 05 серпня 2021 року, 17 вересня 2021 року, 18 березня 2022 року. Те, що на цих фотографіях зображені саме [PERSON] , [PERSON] та їхній малолітній син в судовому засіданні підтвердили як позивач, так і відповідачі [PERSON] та [PERSON] - батьки [PERSON] . Крім того заявником долучено до матеріалів справи скріншоти переписки в застосунках Viber та Messenger, з яких встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спілкувалися як чоловік та дружина, телефонували один одному, а також переписувалися, такі переписки датовані у період з 2019 року до 2022 року, з фото і тексту повідомлень встановлено, що переписка велася саме між [PERSON] та [PERSON] . Факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків між [PERSON] та [PERSON] також підтвердили в судовому засіданні відповідачі у справі батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Наведені вище докази в сукупності, на думку суду, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків позивача [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 Цивільного процесуального кодексу України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з вимог ч. 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Таким чином, аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в ході розгляду справи, показання свідків, суд дійшов висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків у період з квітня 2019 року до 25 липня 2022 року. Також суд враховує, що відповідачі у справі батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , а також колишня дружина [PERSON] . [PERSON] , яка є законним представником його дітей, подали заяви про визнання позову. Згідно з ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. З урахуванням наведеного вище, з врахуванням визнання позову відповідачами, що не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з квітня 2019 року до 25 липня 2022 року. Пояснення третіх осіб Міністерства оборони України та [INFO] щодо обставин справи, в яких останні просили відмовити у задоволенні позову не спростовують зазначені вище висновки суду, а саме те, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу. Що стосується аргументів Міністерства оборони України про неможливість встановлення такого факту в позовному провадженні, то суд зазначає така. Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Метою встановлення факту спільного проживання позивачки [PERSON] із [PERSON] є необхідність реалізації її прав, а саме звернення до відповідних органів з метою реалізації права на отримання грошової допомоги члена сім`ї військовослужбовця, відтак такий факт породжує юридичні наслідки. У даній ситуації наявні інші особи, які є суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю [PERSON] (діти [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , батьки [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] ), між останніми наявний спір про право, а відтак дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження та підлягає вирішенню в позовному провадженні, а визнання позову відповідачами під час розгляду справи не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб. Враховуючи викладене вище, на думку суду, дана справа підлягає розгляду саме в позовному провадженні, а не в окремому.

Outcome: approved