Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину . У зв`язку із тим, що останнім часом вони мають різний погляд на життя, близько трьох років проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а відтак позивачка змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2024 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, на електронну пошту суду направила заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не прибув, на електронну пошту суду направив заяву про визнання поову та розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що між сторонами 20.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а/з № 38), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а/з № 3736). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачкою у позові, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач на адресу суду направив заяву, у якій зазначив про визнання позовних вимог. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно зі ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved