Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

04 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,щомісячно в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до\~досягнення дітьми\~повноліття. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України зазначає, що діти перебувають на його повному утриманні, відповідач є матір`ю дітей, діти потребують постійної материнської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обов`язків, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач є працездатною, інших осіб на утриманні не має. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушений звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не подала. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області по справі № 585/3881/23 від 15.11.2023 р. розірвано. Сторони мають двох дітей, які не досягли повноліття: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як стверджується у позові, мати дітей проживає окремо від родини, хоча має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Окремих доказів щодо того, що мати дітей змінила місце проживання та з квітня 2023 року проживає окремо від дітей за матеріалами позову не надано, довідку старости Андріяшівської сільської ради від 17.09.2024 р. з цього приводу суд оцінює критично, оскільки остання не містить посилання на джерела такої інформації. Діти [PERSON] та [PERSON] також є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] досяг віку 15 років і відповідно до ч.3 ст. 160 Сімейного кодексу України наділений правом самостійно визначати з ким із батьків, які проживають окремо, буде проживати. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що вона спроможна надавати позивачу аліменти на утримання\~спільних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2, 3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Таким чином, зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач має права вимагати від матері дітей спільної участі у їх матеріальному утриманні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на обох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення дітьми повноліття, що відповідає приписам ст. ст. 183, 191 СК України. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справахпро стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20грн. На підставі положень ст. ст. 84, 181, 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: approved