Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

07 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: садовий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0618 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5110600000:01:004:0283. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М. №8/02-14 від 11 січня 2024 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , зв`язку з тим, що разом із спадкодавцем був зареєстрований ще один спадкоємець [PERSON] , який таким чином прийняв спадкове майно. Позивач вважає, що відповідач не прийняв спадщину та не має право на спадкове майно після смерті батька, в зв`язку з тим, що відповідач ніколи не проживав з батьком. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] мешкав разом з [PERSON] більше 15 років у садовому товаристві №2. Сини разом з ним на час відкриття спадщини, а саме на 25 червня 2022 року не проживали. [PERSON] мешкає за кордоном близько 7 років, а з 2021 року не повертався. Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належало: - садовий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 25 квітня 2008 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської Ради Ізмаїльського району Одеської області; -земельна ділянка площею 0,0618 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5110600000:01:004:0283 на підставі договору дарування від 02 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за №5952. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 червня 2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76407028 від 29 березня 2024 року, наданого приватним нотаріусом Гіренко М.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня, заповіт [PERSON] від 12 серпня 2019 року, зареєстрований за №1778 скасований заявою №68605040 від 08 листопада 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 1978 року, виданим Побузькою селищною радою Голованевського району Кіровоградської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 01 серпня 1997 року виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованевського району Кіровоградської області. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року (справа №946/1372/23) [PERSON] визначено додатковий строк 6 (шість) місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк, наданий рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 23/2023). Відповідно до довідки №13/04-12/406, виданої 31 січня 2023 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] разом з батьком [PERSON] не проживав, що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто вважається таким, що не прийняв спадщину. Крім цього, [PERSON] надав суду заяву, якою вказав, що з 2021 року він постійно мешкає у Польщі, на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за [PERSON] . Письмовою відповіддю письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М. №8/02-14 від 11 січня 2024 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , зв`язку з тим, що разом із спадкодавцем був зареєстрований ще один спадкоємець [PERSON] , який таким чином спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved