Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] , в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування вимог зазначає, що починаючи з 29.06.2008 року по квітень 2015 року Позивачка та Відповідач, перебували у зареєстрованому шлюбі. За період проживання у шлюбі [INFO] народилася дитина - [PERSON] та вже після розірвання шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Батьком дітей являється Відповідач. На початку 2018 року, внаслідок неможливості проживання з відповідачем через зловживання ним алкогольними напоями та постійним застосуванням до Позивачки фізичного та психологічного насильства, [PERSON] змушена була разом з дітьми переїхати до іншого місця проживання у село Романівка, Житомирського (Романівського) району, Житомирської області, де проживає наразі разом з дітьми. Як тільки Відповідач став проживати окремо, він перестав цікавиться фізичним та духовним розвитком своїх дітей. Для [PERSON] його діти взагалі перестали існувати. Так як, Відповідач добровільно не надавав кошти на утримання дітей Позивачка змушена була звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів. Згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 рокуз [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2019 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист, який наразі перебуває на виконанні у відділі ДВС. Проте починаючи з листопада 2019 року по теперішній час Відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі, що встановлено рішенням суду та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 185871,08 грн. В подальшому Позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За період, навчання дітей у Романівському ліцеї №2 та закладі дошкільної освіти «Ромашка» Відповідач жодного разу не поцікавився успішністю дітей у навчанні. У липні 2023 року позивачка звернулася до органу опіки та піклування щодо не виконання батьківських обов`язків зі сторони [PERSON] , як батька їхніх неповнолітніх дітей, так як, Відповідач не підтримує сімейних відносин зі своїми дітьми, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком, а також розгляду питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав на що позивачці було рекомендовано, звернутися до суду. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, вимоги підтримують та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів . Орган опіки та піклування в особі Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області направили заяву, в якій позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав підтримали та просили розглядати справу без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 6-7). Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 03.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 рокуз [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2019 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.9). На підставі зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист . У Житомирському відділі ДВС у Житомирському районі Житомирської області перебуває відкрите виконавче провадження № [NUMBER] щодо примусового виконання рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 р. №290/1125/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.11). Проте починаючи з листопада 2019 року по березень 2024 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі, що встановлено рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 р. №290/1125/19 та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 185871,08 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості виданої Житомирським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 03.04.2024 року (а.с.12-16). В подальшому позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] видане Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.10). За період, навчання дітей у Романівському ліцеї №2 та закладі дошкільної освіти «Ромашка» [PERSON] жодного разу не поцікавився успішністю дітей у навчанні, про що свідчать довідки за №129 від 28.06.2023 року та №26 від 03.07.2023 року (а.с.17-18). На даний час діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов, проживання від 28.07.2023 року служби у справах дітей Романівської селищної ради (а.с.19). Висновком органу опіки та піклування Романівської селищної ради від 31.10.2024 року №249 встановлено, що відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не примає, ухиляється від виконання батьківсьх обовязкій щодо дітей, тому вважали за доцільне, з метою захисту прав та інтересів дітей, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.71-72). Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на , відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України - Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: п. 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Дослідивши всі докази в їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування Романівської селищної ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, суд приходить до висновку, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, не надає кошти та їх утримання, що не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., суд вважає, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правничої допомоги від 01.03.2024 року, актом наданих послуг від 26.04.2024 року, однак виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу з 7000,00 грн. до 3000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивачем були понесенні судові витрати по зверненню до суду в розмірі 1211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією, які підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved