Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Вказує про те, що 19 березня 2005 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] . 23 вересня 2013 року на підставі рішення Круп?янського міськрайонного суду Харківської області шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.2007 року. Син зареєстрований і проживає разом зпозивачкою, що підтверджується копіями довідки про місце реєстрації особи виданою Курилівською сільського радою, довідки від 10.10.2022 року № 3216-7001618278 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та довідки 10.10.2022 року № 3216-7001618159 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , а також актом депутата Бучанської міської ради від 12.01.2024 року. Рішенням Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 06.07.2017 року було стягнуто з відповідача по справі на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. В подальшому рішенням Круп?янського міськрайонного суду Харківської області від 30.01.2020 року змінено розмір аліментів з 1000 грн. до 1100 грн. 3 01 вересня 2021 року син позивачки навчається на денній формі навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сумський центр професійно-технічної освіти» в групі № 8 за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електрогазозварник», строк закінчення навчання 12 травня 2025 року, що підтверджується копією довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти» №984 від 26.12.2023 р. Син позивачки досяг повноліття, але продовжує навчатися на денній формі навчання. Навчання зумовлює витрати, як то купівля одягу, підручників, продуктів харчування, витрат на транспорт та інше, тому він потребує матеріальної допомоги. Позивачка на даний час перебуває у відпустці за доглядом за молодшою донькою [PERSON] [INFO] і не має змоги працювати і надавати матеріальну допомогу синові. Крім того позивачка сама виховує сина [PERSON] , молодшу доньку [PERSON] і їх сім?я має статус малозабезпеченої, що підтверджується довідкою Управління соціальної політики Бучанської міської ради. Відповідач не має бажання в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу їх спільному сину. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, в розмірі ( однієї четвертої) частики від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно починаючи стягнення з дати звернення до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.03.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 16.05.2024\~року до\~суду від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~вказала,\~що позові\~позивачкою у позові не наведено жодного факту у матеріальній потребі, не надано жодного розрахунку витрат та потреб дитини, не надано жодного доказу на їх сплату, не доказано відсутності у зв`язку з цим неможливості самостійного заробітку дитиною. В свою чергу, відповідач має ІІІ групу інвалідності з 18.12.2018р., протипоказана важка фізична праця, має обмеження в побуті, потребує постійної підтримуючої терапії, стороннього нагляду, що підтверджується випискою з амбулаторної карти від 12.08.2022р. та довідкою МСЕК від 19.12.2018р. Через стан здоров`я, відповідач не працює, отримує лише соціальну допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 2361 грн. Щомісячні витрати відповідача на лікування в середньому становлять в сумі 1500 грн. Внаслідок чого у відповідача залишається близько 800-900 грн. в місяць на проживання та організацію життя, на які вкрай важко прожити, зважаючи також й на те, що будинок матері, де проживав відповідач за адресою: [ADDRESS] повністю знищено внаслідок ворожого обстрілу, що підтверджується витягом з ЄРДР від 29.11.2023 р. Іншої нерухомості у відповідача немає. Тому, можливості надавати матеріальну допомогу у відповідача немає. 27.09.2024 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій вказала, що дитина, окрім стипендії, додаткових доходів немає, та перебуває на її утриманні. Її дохід та стипендія дитини не є достатніми, для забезпечення достатнього рівня життя дитині. Обоє з батьків зобов?язані утримувати дітей, в тому числі повнолітніх, які продовжують навчання та не здатні самостійно себе забезпечувати. Позивачка та її син є внутрішньо переміщені особи без виплат допомоги, та не мають власного житла. Також, моя сім?я перебуваємо на обліку, як малозабезпечена сім?я. Дохід позивачки складає 4 200 грн, а дохід сина 1250, отже враховуючи стан здоров?я дитини та його матеріальне становище, а також продовження навчання на денній формі, у зв?язку з чим працевлаштування не можливе, син потребує додаткових коштів, які батько зобов?язаний надавати дитині для її належного розвитку до 23 років. Крім того, в дитини є вади зору, у зв?язку з чим постійно несемо витрати на лікування та придбання окулярів. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду направила заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився. До суду направив заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.2007 року. На даний момент [PERSON] є повнолітнім, проте, потребує матеріальної допомоги від батьків у зв`язку із навчанням на денній формі навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сумський центр професійно-технічної освіти» в групі № 8 за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електрогазозварник», навчається на державній основі, строк закінчення навчання 12 травня 2025 року, що підтверджується копією довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти» №984 від 26.12.2023 р. [PERSON] зареєстрований і проживає разом з [PERSON] , що підтверджується копіями довідки від 10.10.2022 року № 3216-7001618278 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та довідки 10.10.2022 року № 3216-7001618159 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , а також актом депутата Бучанської міської ради від 12.01.2024 року. [PERSON] отримує стипендію у розмірі 1\~303,75 грн., що підтверджується випискою по картці [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання\~про розмір\~аліментів,\~суд враховує\~вимоги ст.ст.\~182,\~183\~СК України. Із довідки МСЕК серії 12 ААА № 956587 від 19.12.2018 р. [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності з 18 грудня 2018 р. безстроково. Згідно виписки з амбулаторної карти хворого від 12.08.2022 р. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у невролога, кардіолога, сурдолога, отоларинголога, терапевта з діагнозом двобічний адгезивний середній отит, вторинна сенсогивральна туговухість ІІ ступеню, є інвалідом 3 групи. [PERSON] отримує соціальну допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будинок, де проживав [PERSON] за адресою: [ADDRESS] повністю знищено внаслідок ворожого обстрілу, що підтверджується витягом з ЄРДР від 29.11.2023 р. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так,\~аналізуючи зібрані\~докази,\~враховуючи рівність\~батьків щодо\~обов`язку\~утримувати дітей\~і створювати\~для них\~необхідні передумови\~для їх\~розвитку і\~забезпечення організації\~їх життя,\~зважаючи на\~те,\~що відповідач\~є інвалідом\~3\~групи,\~отримує соціальну\~допомогу в\~розмірі прожиткового\~мінімуму для\~осіб,\~які втратили\~працездатність, з урахуванням положень частини 2 статті 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що при ухваленні судового рішення належить визначити єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів в розмірі 1/5 частки. Враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, в розмірі 1/5 частки від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно починаючи стягнення з дати звернення до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.\~180-182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial