Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

30 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначив, що 05.06.2013 року на підставі заяви відповідача № 010-99916-050613 між останнім та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит в сумі 8260 грн., шляхом перерахування коштів через касу відділення УДППЗ «Укрпошта», строком на 36 місяців, зі сплатою 9,99 % річних за користування кредитом та комісії у розмірі 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. За кредитним договором відповідач зобов`язався сплачувати кредит не пізніше 05 числа кожного місяця, щомісячними платежами у розмірі 555 грн., відповідно до графіку платежів. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до відповідача за кредитним договором відступлено позивачу. Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16048,87 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою 6632,72 грн., заборгованості за нарахованими процентами 2321,25 грн., заборгованості за комісією 6630,21 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 344,22 грн. та 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 120,47 грн. Посилаючись на те, що відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, не повернув кредит та нараховані відсотки і комісію, позивач просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 16048,87 грн., витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката. Представник позивача адвокат Ружицький О. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 05 червня 2013 року відповідач підписав заяву №010-99916-050613, якою надав пропозицію публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» укласти з ним договір про надання кредиту на потреби не пов`язані з підприємницькою діяльністю, шляхом перерахування та виплату через касу відділення УДППЗ «Укрпошта» кредиту в розмірі 8260 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 9,99% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49% в місяць. У заяві відповідач погодився, що здійснюватиме погашення заборгованості щомісячно, не пізніше 05 числа кожного місяця, шляхом сплати грошових коштів в сумі 555,00 грн. у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку № 1 до пропозиції ( а.с.6). Того ж дня відповідач підписав анкету клієнта, графік платежів, за яким зобов`язався сплачувати кредит рівними платежами, починаючи з 05 червня 2013 року по 05 червня 2016 року, в розмірі 555 грн. щомісячно та інформацію (довідку) про кредит №010-99916-050613 ( а.с.9-10). На підставі поданої заяви до ПАТ «Дельта Банк» № 010-99916-050613, 05 червня 2013 року відповідач отримав в касі відділення УДППЗ «Укрпошта» 7000 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією про видачу готівки ( а.с.11). 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» (банк) та ТОВ «Профіт Файненс» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення прав вимоги №2253/К, за яким банк відступив новому кредитору за плату належні банку права вимоги до позичальників -фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, за кредитними договорами згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору (а.с.12-14). Як вбачається із витягу з Додатку №1 до Договору №2253/К про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020 року, ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Профіт Файненс» право вимоги до відповідача (порядковий номер 28510) за кредитним договором №010-99916-050613 від 05 червня 2013 року на загальну суму заборгованості 15584,18 грн., з яких основна заборгованість -6632,72 грн., 2331,25 грн. - заборгованість за відсотками та 6630,21 грн. заборгованість за комісією (а.с.15). У позові позивач зазначив, що на дату звернення до суду з позовними вимогами заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16048 грн. 87 коп. та складається з основної суми заборгованості 6632,72 грн., заборгованості по нарахованим процентам по кредиту 2321,25 грн., заборгованості по комісії 6630,21 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 344,22 грн., 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 120,47 грн. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша\~статті 517 ЦК України). На підтвердження розміру заборгованості відповідача за кредитним договором укладеним з ПАТ «Дельта Банк» 05 червня 2013 року позивач додав лише витяг з Додатку №1 до Договору №2253/К про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020 року, однак обґрунтованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №010-99916-050613, який би містив дані щодо періоду нарахування заборгованості, щодо здійснення або не здійснення боржником платежів за кредитним договору, розміру відсоткової ставки за якою нараховувались відсотки за кредитом, позивач суду не надав. Крім цього статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності- строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності ( стаття 262 ЦК України) . У відповідності до статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, відповідач зобов`язувався повернути банку кредит в строк до 05 червня 2016 року, що підтверджується також графіком платежів (Додаток 1 до заяви №010-99916-050613 від 05 червня 2013 року). Таким чином, початком строку перебігу позовної давності є 06 червня 2016 року. Право вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем перейшло до позивача 02 червня 2020 року, однак з відповідним позовом останній звернувся до суду лише 30 жовтня 2024 року, тобто за спливом загального (трирічного) строку позовної давності. Таким чином, оскільки позивачем подано позов після спливу строку позовної давності, а відомості які б свідчили про те, що сторони укладали письмовий договір про збільшення тривалості позовної давності, або строки позовної давності переривались чи зупинялись відсутні, враховуючи заяву відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed