Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

позивач КЕВ м. Львова звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованості у розмірі 69115 грн. 30 коп. за житлово-комунальні послуги, а також судовий збір у розмірі 3028 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі користуються наданими позивачем послугами за адресою: [ADDRESS] , однак не оплачують наданих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відтак, просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.09.2024 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено ст. 178, 193 ЦПК України. Судом вжито\~заходів для\~забезпечення дотримання\~прав відповідачів\~щодо належного\~повідомлення про\~розгляд справи\~судом,\~зокрема,\~двічі скеровано\~за адресою\~місця реєстрації\~їхнього проживання\~поштові відправлення,\~які повернуто суду за закінченням терміну зберігання відділенням пошти, а також у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відзив на позов відповідачами не подано. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Як вбачається із наказу командира військової частини [NUMBER] №247 від 25.09.2006 року «Про закріплення кімнат в гуртожитку Військової частини [NUMBER] » закріплено житловий фонд згідно додатку 1./а.с.15/ Згідно Додатку №1 до наказу №247 від 25.09.2006 за [PERSON] закріплено кімнату площею 80.0 м.кв. на трьох осіб /а.с.16/ Відповідно до наказу від 18.06.2017 року Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради будівлі №1 (військового містечка № [NUMBER] ) на [ADDRESS] надано статусу гуртожитку для проживання сімей та наказано квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова провести заселення гуртожитку для проживання сімей на [ADDRESS] згідно чинного законодавства, Залізничній районній адміністрації у визначеному порядку присвоїти окремий будинковий номер будівель №1 (військового містечка № [NUMBER] ) на [ADDRESS] .17/ Розпорядженням Залізничної районної адміністрації №03 від 05.01.2018 року будівлям військового містечка № [NUMBER] КЕВ м. Львова присвоєні окремі поштові адреса, зокрема, будівлі гуртожитку № [NUMBER] під літ. «А-3» загальною площею 5039,8 м.кв. присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] /а.с.18/ Таким чином, гуртожитки по [ADDRESS] , зокрема, і будівля гуртожитку № [NUMBER] на вказаній вулиці, знаходиться на балансі та обслуговуванні КЕВ м. Львова. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] /а.с.6-7, 33, 34/. Між КЕВ м. Львова та відповідачем [PERSON] укладені договори про надання житлово-комунальних послуг, а саме: договір про надання послуг з централізованого опалення від 14 листопада 2015 року, договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 20 липня 2015 року, договір про користування електричною енергією від 20 липня 2015 року, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 27 грудня 2009 року /а.с. 22-23, 24-25, 26, 27-28/. Зі змісту вищевказаних договорів вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язався оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги. Згідно висновку Верховного суду України викладеного у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно долучених до матеріалів справи копій повідомлень про нарахування та оплату послуг, наданих позивачем КЕВ м. Львова вбачається, що борг відповідачів перед позивачем по оплаті за житлово-комунальні послуги станом на 01.03.2024 року становить 96067 грн. 65 коп. /а.с. 19, 20/. Згідно розрахунку заборгованості за надані житлово-комунальні послуги відповідачам за адресою: [ADDRESS] , який наданий суду позивачем КЕВ м. Львова, заборгованість відповідачів за отримані житлово-комунальні послуги за період 01.10.2022 -31.07.2024 становить 69115,30 грн. /а.с.29/. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачам вказані житлово-комунальні послуги, як і докази відмови відповідачів від отримання вказаних послуг, які постачає позивач. Відтак, законодавством передбачено обов`язок відповідачів здійснити оплату послуг, які вони фактично отримали. Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог. У відповідності до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідачі не надали суду жодних доказів на спростування позовних вимог, як і не представили суду свого розрахунку щодо оплати за отримані послуги. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі отримали за спірний період надані позивачем житлово-комунальні послуги та мали обов`язок оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, а тому, оскільки відповідачами, які є споживачами наданих позивачем послуг, допущено утворення заборгованості у загальному розмірі 69115,30 грн., тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пов`язані сплатою судового збору при поданні позову до суду у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved