Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

17 липня 2024 року представник [PERSON] адвокат Козак І.О. звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і який за життя прийняв, проте не оформив спадкові права після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, та земельні ділянки, для обслуговування житлового будинку 0,1 га, і для ведення особистого підсобного господарства 0,093 га, право власності на які посвідчується державним актом на право приватної власності на землю від 16.09.1996 року серії ХМ № 01064, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік та відповідно батько позивача [PERSON] , який оформив право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме на житловий будинок [ADDRESS] . Проте право на земельні ділянки за зазначеною адресою, [PERSON] не оформив за життя, оскільки [INFO] помер в м. Старокостянтинів Хмельницької області. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька та прийняв спадщину, у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці відсутні. Однак, оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок та земельні ділянки не в змозі, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через невідповідність правовстановлюючих документів, зокрема в державному акті на право приватної власності на землю серії ХМ 01064, виправлено прізвище власника земельної ділянки та допущено помилку, а саме здійснено допис ручкою поверх літери «в» дописано літеру «л», а саме із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того, за життя [PERSON] , не оформив право власності на земельні ділянки, на якій знаходиться житловий будинок. В судове засідання представник [PERSON] адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області також подали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до\~ст. 524 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 та ч.2\~ст.549 цього Кодексу\~спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла в м. Старокостянтинів Хмельницької області [PERSON] , яка для позивача [PERSON] була матір`ю. 25 лютого 2002 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 166/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , серії [NUMBER] від 15.01.2001 року; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] ; матеріалами спадкової справи від 25.02.2002 року № 166/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] . З матеріалів вищезазначеної спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є її чоловік [PERSON] , який прийняв та оформив частину спадкового майна, на підтвердження чого нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.02.2002 року, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] . Крім того, до спадкового майна після смерті [PERSON] увійшли земельні ділянки, а саме: для обслуговування житлового будинку 0,1 га, і для ведення особистого підсобного господарства 0,093 га, право власності на які посвідчується державним актом на право приватної власності на землю від 16.09.1996 року серії ХМ № 01064, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які за життя [PERSON] прийняв, проте не оформив спадкові права після смерті своєї дружини [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер в м. Старокостянтинів Хмельницької області [PERSON] , який був для позивача батьком. На день своє смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , невісткою та онуком. 13 травня 2008 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 488/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача та його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.08.1966 року, згідно якого в графі батько зазначений [PERSON] , а в графі мати [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , серії [NUMBER] від 25.07.2005 року; матеріалами спадкової справи від 13.05.2008 року № 488/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Судом також встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло майно, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки, а саме: для обслуговування житлового будинку 0,1 га, і для ведення особистого підсобного господарства 0,093 га, право власності на які посвідчується державним актом на право приватної власності на землю від 16.09.1996 року серії ХМ № 01064, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Проте, [PERSON] за життя прийняв, проте не оформив спадкові права після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Вищезазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 ЗК України (на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення цього права у нотаріальному порядку. 09 травня 2024 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, площею 0,193 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки батько [PERSON] , прийняв але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, в державному акті на право приватної власності на землю серії ХМ 01064, виправлено прізвище власника земельної ділянки [PERSON] та допущено помилку, а саме здійснено допис ручкою поверх літери «в» дописано літеру «л», а саме із « [PERSON] » на « [PERSON] » (відповідь на звернення (щодо Ваших Спадкових прав) № 673/02-14). Разом з тим, досліджені судом докази та наявність у позивача технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ 01064, достовірно вказують на те, що [PERSON] за життя прийняв, проте не оформив спадкові права після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, та земельні ділянки, а саме для обслуговування житлового будинку 0,1 га, і для ведення особистого підсобного господарства 0,093 га, право власності на які посвідчується державним актом на право приватної власності на землю від 16.09.1996 року серії ХМ № 01064, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а тому у суду є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на вищезазначене нерухоме майно. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Outcome: approved