Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Євгеньєвої Л.Д., звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №695 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спори про місце проживання дітей можуть бути вирішені сторонами в окремому судовому процесі. Війна внесла свої корективи у спільне сімейне життя подружжя. Так, вже третю дитину [PERSON] позивач вимушена була народжувати у Німеччині, куди виїхала на тимчасове місце проживання, задля збереження життя та здоров?я дітей. Так, на фоні повномасштабної війни, у сторін почались негаразди у стосунках, нерви та постійні сварки між сторонами звели нанівець подружене життя. Сторони більше не могли знаходити спільну мову у найпростіших побутових питаннях, звичайне спілкування перетворилось на сварки та непорозуміння. Зважаючи на те, що у сторін є неповнолітні діти, яким і без сварок батьків вистачає стресів у житті, сторони вирішили все ж розірвати шлюбні відносини та намагатися залишитись в нормальних людських відносинах заради дітей. Вже після Нового року, у січні 2024 року сторони остаточно роз`їхались, не живуть разом та не підтримують подружніх стосунків. Рішення про розірвання шлюбних відносин зважене, сторони мирним шляхом прийшли до даного рішення, та бажають факт припинення сімейних відносин закріпити юридично. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Майнові спори з боку позивача до відповідача відсутні. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 жовтня 2015 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №695, розірвано. 17.10.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Собко С.Ю. подано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2024 року задоволено заяву представника відповідача адвоката Собко С.Ю. про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленого у цивільній справі №205/10091/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Скасовано вищевказане заочне рішення та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 26.11.2024 року представником відповідача адвокатом Собко С.Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому представник просив призначити сторонам строк на примирення 6 місяців у зв`язку з чим зупинити провадження у справі. В обґрунтування своєї позиції представник зазначив, що [PERSON] впевнений в тому, що позовні вимоги його дружини щодо розірвання шлюбу є емоційними та безросудливими. Вони разом мешкали більше 10 років і з часу народження першої дитини, протягом всіх років їхнього сумісного проживання і по сьогоднішній день, він здійснює свій вклад в розвиток сім`ї. Відповідач впевнений та переконаний, що рішення його дружини щодо розірвання шлюбу є емоційним та безросудливим через не спокійну та тривожну ситуацію в Україні викликану військовими діями. Вважає, що примирення між ним та його дружиною і відновлення нормальної сім`ї обов`язково можливе. 26.11.2024 року від представника позивача адвоката Євгеньєвої Л.Д. надійшла відповідь на відзив, в котрій представник наполягає на задоволенні позовних вимог, просить шлюб розірвати та не надавати сторонам будь-якого строку на примирення. Зазначила, що позивач категорично проти надання строку на примирення. На думку позивача примирення не призведе до будь-яких відновлень сімейних та шлюбних стосунків між сторонами. Рішення про подання до суду позову про розірвання шлюбу є зваженим та остаточним рішенням позивача. Зазначає, що сторони вже досить довгий час не проживають разом, мешкають за різними адресами. Також позивач вказує, що відповідач не тільки грубо спілкується з позивачем, а ще й погрожує їй фізичною розправою, у зв`язку з чим Управління поліції Нойбранденбурга у Відділення Кримінального комісаріату та подала повідомлення про підозру у вчиненні злочину ще 10.06.2024 року, тобто навіть до дня подання позову. На підставі зазначеного, позивач ще раз вказує, що примирення сторін не приведе до об`єднання сім`ї. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Собко С.Ю. про надання подружжю строку для примирення шість місяців та зупинення провадження у даній цивільній справі. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, вважає рішення позивача передчасним. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №695 від 02 жовтня 2015 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 грудня 2015 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2021 року, виданим Новокодацьким районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з актового запису про народження № G787/2022, виданого 12.10.2022 року органом реєстрації актів цивільного стану Грайфсвальд Федеративної республіки Німеччина. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяви виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved