Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

У жовтні 2024 року адвокат Яводчак О.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком), в обґрунтування якого вказав, що позивач протягом тривалого часу працював на підприємстві відповідача. У зв`язку з шкідливими умовами праці позивач з вини відповідача отримав наступні хронічні професійні захворювання за діагнозами: хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії). Легенева недостатність другого ступеня (GOLD II). Висновком МСЕК від 27 серпня 2024 року позивачу первинно було встановлено 30 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. У зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель з слизовим мокротинням, яке відходить вранці. Наявність даних негативних явищ в житті позивача свідчить про постійне перенесення ним больових відчуттів та про необхідність проходження лікування, а також вказує на відсутність у позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості життя позивача та зменшення благ, які позивач мав до моменту професійного захворювання та втрати професійної працездатності. Тривалий процес лікування позбавляв позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічних професійних захворювань, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Позивач, внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Крім того позивач не здатний матеріально забезпечити себе та членів своєї сім`ї на рівні, визначеному достатнім для проживання людини в Державі, що також завдає моральних страждань позивачу. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві відповідача, у зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 177 500 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача\~ [PERSON] \~скористався правом\~надання відзиву\~в якому\~зазначив,\~що позивач обгрунтовує свої позовні вимоги до відповідача із посиланням на акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 30 травня 2024 року. Однак, за змістом даного акту не вбачається встановлення винних протиправних дій з боку відповідача. Як визначено в пункті 19 даного акту, з метою ліквідації і запобігання виникненню професійного захворювання (отруєння) запропоновані певні заходи лише керівництву ПрАТ Суха Балка. В пункті 20 не встановлено порушення законодавства про охорону праці з боку відповідача або його посадових осіб. У позові позивач посилається на зміст пункту 18 акту, в якому зазначені причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а саме наявність дії в робочій зоні пилу, концентрація якого перевищувала гранично допустиму в 1,1 рази. При цьому акт не містить визначення що наявність такого перевищення було наявне під час роботи позивача у відповідача. За час роботи позивача у відповідача уповноваженими органами не встановлювались порушення відповідачем норм з охорони праці на робочому місці позивача та не видавались такими органами приписи про усунення відповідачем відповідних порушень. Крім того, позивач звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням за довго до виявлення у нього професійного захворювання, а після цього тривалий час працював у ПрАТ Суха Балка, де і був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 30 травня 2024 року. Представник вважає, що позивачем не доведені неправомірність дій або бездіяльність з боку відповідача, а також вина відповідача у виникненні у позивача хронічного професійного захворювання. Крім того, згідно ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15 жовтня 2024 року у справі № 212/9026/24 частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ Суха Балка про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок хронічного професійного захворювання та стягнуто з ПрАТ Суха Балка на користь [PERSON] 120 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди. За змістом даного судового рішення, судом покладена відповідальність за завдану моральну шкоду [PERSON] саме на ПрАТ Суха Балка, а отже, в судовому порядку встановлена вина ПрАТ Суха Балка у виникненні [PERSON] хронічного професійного захворювання. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу працював на підприємстві відповідача: з 28.10.1996 року по 20.10.1998 року - учнем кріпильника, кріпильником шахти Октябрьська, з 20.10.1998 року по 16.11.2005 року гірничим майстром шахти Октябрьська, з 16.11.2005 року по 01.08.2006 року заступником начальника участка № 4 шахти Октябрьська, з 01.08.2006 року по 08.02.2007 року начальником участка № 4 шахти Октябрьська, з 08.02.2007 року по 18.12.2007 року - заступником начальника участка № 4 шахти Октябрьська, з 18.12.2007 року по 28.03.2009 року - гірничим майстром шахти Октябрьська, з 15.10.2009 року по 04.02.2013 року - гірничим майстером дільниці № 9 шахти Гвардійська. 04 лютого 2013 року звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.9-13). Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 707 від 02 травня 2024 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне\~захворювання легень,\~група В\~(пиловий\~бронхіт другої\~стадії,\~емфізема легень\~другої стадії).\~Легенева недостатність\~другого ступеня\~(GOLD\~II) (а.с.26-27). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 31 травня 2024 року (за формою П-4), проведеного на ПрАТ Суха Балка, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи на\~шахті імені\~Фрунзе підземним\~майстром гірничим\~з 24\~червня 2016\~року по\~12\~липня 2022\~року [PERSON] ,\~контролював виконання\~робіт працівниками,\~відвідував робочі\~місця,\~перевіряв справність\~машин та\~обладнання,\~забезпечував безпечну\~організацію робіт\~на дільниці\~у зміні\~в підземних\~умовах.\~Внаслідок недосконалості\~технології підземного\~видобутку руди,\~мавших місце\~порушень у\~роботі систем\~вентиляції,\~пилоподавлення та\~режимів експлуатації\~гірничошахтного устаткування.\~підпадав під\~вплив аерозолю\~переважно фіброгенної\~дії у\~повітрі робочої\~зони,\~концентрація якого\~перевищувала гранично\~допустиму.\~Згідно з\~медичним висновком\~лікарсько-експертної\~комісії Державної\~установи Українського\~науково-дослідного\~інституту промислової\~медицини від\~02\~травня 2024\~року №\~707\~підставою для\~встановлення професійних\~захворювань,\~також послужив\~профмаршрут:\~з 28.10.1996\~року по\~20.10.1998\~року -\~учень кріпильника,\~кріпильник,\~шахта Октябрьська\~Об`єднання Кривбасруда;\~з 20.10.1998\~року по\~16.11.2005\~року,\~з 18.12.2007\~року по\~28.03.2009\~року -\~гірничий майстер\~шахта Октябрьська\~ВАТ КЗРК;\~з 15.10.2009\~року по\~04.02.2013\~року -\~гірничий майстер,\~шахта Гвардійська\~ВАТ КЗРК;\~з 18.03.2013\~року по\~12.06.2013\~року,\~з 12.06.2013\~року по\~31.10.2014\~року -\~гірничий майстер\~ТОВ Криворіжшахтобуд;\~з 01.11.2014\~року по\~10.11.2015\~року -\~гірничий майстер,\~ШБУ ПАТ\~ЄВРАЗ СУХА\~БАЛКА;\~з 19.11.2015\~року по\~10.06.2016\~року -\~гірник очисного\~забою шахти\~імені Фрунзе\~ПАТ ЄВРАЗ\~СУХА БАЛКА (а.с.14-15). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 31 травня 2024 року (за формою П-4), вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є важкість праці: пил переважно фіброгенної дії: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,1 рази згідно з «Гігієнічними регламентіами хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 року № 1596 і складала 2,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. Згідно Окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , ПрАТ\~Суха Балка, як роботодавець не винне у виникненні професійного захворювання у [PERSON] мотивуючи це тим, що умови праці, у яких працював робітник не створювались керівництвом шахти імені Фрунзе ПрАТ\~Суха Балка, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземних способом. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. [PERSON] на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався тими захисними півмасками фільтруючими, ефективність очистки повітря від пилу яких становить 99,9 %. Також усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пилоподавляючими та пиловловлюючими пристроями. Тому за умови постійного використання ЗІЗ шкідливий вплив пилу з вмістом кремнію діоксиду кристалічного від 10% до 70% на [PERSON] не відбувався (а.с.16). Згідно довідки МСЕК від 27 серпня 2024 року позивачу первинно встановлено 30 % втрати працездатності по ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності з 12 серпня 2024 року безстроково. Позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах виробничого пилу. Рекомендовано спостереження у сімейного лікаря та є потреба у санаторно-курортному лікуванні (а.с.17). У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач неодноразово звертався до закладів медичного лікування, що підтверджується наявним в матеріалах справи виписками із медичної карти стаціонарного хворого та виписними епікризами (а.с.28-36). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України\~Про\~охорону\~праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~ст.23\~ЦК\~України,\~особа\~має\~право\~на\~відшкодування\~моральної\~шкоди,\~завданої\~внаслідок\~порушення\~її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійні захворювання виникли у позивача в тому числі і під час його роботи в шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача, а отже суд відхиляє заперечення відповідача щодо недоведеності вказаних обставин і вважає, що АТ Кривбасзалізрудком також повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 30 % та ІІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок чого порушено нормальний спосіб життя, позивач постійно потребує лікування. Встановленню профзахворювання позивача послугував в тому числі профмаршрут: з 28.10.1996 року по 20.10.1998 року - учень кріпильника, кріпильник, шахта Октябрьська Об`єднання Кривбасруда; з 20.10.1998 року по 16.11.2005 року, з 18.12.2007 року по 28.03.2009 року - гірничий майстер шахта Октябрьська ВАТ КЗРК; з 15.10.2009 року по 04.02.2013 року - гірничий майстер, шахта Гвардійська ВАТ КЗРК; з 18.03.2013 року по 12.06.2013 року, що підтверджується пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 31 травня 2024 року (за формою П-4). Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 13 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності в розмірі 30 % та ІІІ групу інвалідності, які визначені безстроково, що свідчить про неможливість відновлення стану здоров`я потерпілого. Крім того, суд враховує, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15 жовтня 2024 року у справі № 212/9026/24 стягнуто на користь [PERSON] з ПрАТ Суха Балка суму завданої моральної шкоди за отримані професійні захворювання у розмірі 120000 грн., а отже, враховуючи принципи справедливості, розумності та пропорційності, а також тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, суд вважає необхідним, доцільним та достатнім визначити розмір компенсації моральної шкоди в сумі 80 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 177 500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в розмір 1168 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial