Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 06 березня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 101994293 (далі по тексту рішення Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 7 100 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені цим договором. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем Кредитного договору є Анкета-заява на кредит № 101994293 від 06 березня 2023 року. Відповідно до умов Кредитного договору 06 березня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] . Сума заборгованості за Кредитним договором передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан». Сума заборгованості відповідача становить 28\~577,50 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 7000 гривень; прострочена заборгованість за сумою відсотків 20 767, 00 гривень; прострочена заборгованість за комісією 710 гривень. На підставі наведеного ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в розмірі 28\~577,50 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 гривень. Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 06 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 101994293 (по тексту рішення - Кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав грошові кошти в сумі 7 100,00 гривень строком на 105 днів з 06 березня 2023 року до 12 травня 2023 року та складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21 березня 2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19 червня 2023 року (дата остаточного погашення кредиту). Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору комісія за надання кредиту: 710,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1\~597,50 гривень, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 19 170,00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Кредитного договору). Згідно з п. 6.1 Кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 Кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Відповідно до платіжного доручення № 60548277 від 27 січня 2023 року ТзОВ «Мілоан» 06 березня 2023 року на виконання умов Кредитного договору перерахувало відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 7 100 гривень. З договору відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т, укладеного 27 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал», реєстру боржників до договору № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року, акту приймання-передачі боржників до договору № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року встановлено, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором в розмірі 28\~577,5 гривень, з яких 7000 гривень тіло кредиту; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 20 767, 00 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 710 гривень. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. З наданих позивачем доказів укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Договору про споживчий кредит № 101994293 від 06 березня 2023 року. Заповненням Анкети-заяви на кредит № 101994293 (дата створення 06 березня 2023 року) та підписанням Кредитного договору № 101994293 від 06 березня 2023 року, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, як і договорів про відступлення права вимоги. Зазначені договори недійсними не визнано. Щодо розміру заборгованості. Судом досліджено відомість про нарахування та погашення по Кредитному договору, а також виписку з особового рахунку за Кредитним договором, з яких встановлено, що відповідач не здійснював погашення кредиту. 06 березня 2024 року відповідачу зараховано суму кредиту 7100 гривень. Крім того, 06 березня 2023 року відповідачу нараховано 710 гривень комісії. В період з 07 березня 2023 року по 21 березня 2023 року включно (що відповідає пільговому періоду, визначеному в п. 1.3.1 Кредитного договору) відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитними коштами в розмірі 106,50 гривень. За період з 22 березня 2023 року до 19 червня 2023 року включно відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитом по 213,00 гривень. Вказаний період розрахунку процентів в повній мірі відповідає умовам Кредитного договору, в якому зазначено, що остаточною датою погашення кредиту є 19 червня 2023 року (п. 1.3.2 Кредитного договору). Наведене дає підстави для висновку, що заборгованість відповідача за Кредитним договором розраховується так: 7100 гривень сума кредиту; 1597,50 гривень проценти за користування кредитом в пільговий період (перші 15 днів); 19\~170 гривень проценти за користування кредитом в поточний період (наступні 90 днів), а всього 27867,5 гривень. Вказані суми процентів за користування кредитом також визначені і в Кредитному договорі (пункти 1.5.2 та 1.5.3). Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», як набувача права вимоги до цього боржника на підставі Договору про відступлення прав вимог № 102-МЛ/Т року, заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27867,5 гривень. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення комісії в розмірі 710 гривень, ураховуючи таке. Як уже встановлено судом, пунктом 1.5.1 Кредитного договору передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 710,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово. Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в Кредитному договорі встановлено умову про сплату позичальником на користь кредитора одноразової комісії, зокрема за надання кредиту, тобто за дію, вчинювану на безпосередню користь ТОВ «Мілоан» та відповідно до закону має бути безкоштовною. За таких обставин пункти Кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними. За ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27867,5 гривень. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 28\~577,50 гривень Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 27\~867,50 гривень, що становить 97,52 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 2\~952,91 гривень.

Outcome: partial