Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 04 червня 2005 року по 07.11.2014 року, рішенням суду шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу [INFO] народився він, [PERSON] . На даний він є повнолітнім, навчається у Військовій академії (м.Одеса) на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Стипендії, яку він отримує за місцем навчання, в розмірі 620 грн. не вистачає, оскільки необхідно купувати канцелярські вироби та необхідні для навчання речі, а також одяг та взуття. Відповідач працює на відокремленій фермерській садибі [PERSON] на посаді робітника та стабільно отримує заробітну плату, розмір якої йому (позивачу) не відомо. Посилаючись на\~викладене,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на його\~користь,\~як повнолітньої\~сина, аліменти, на час навчання у Військовій академії\~(м.Одеса)\~в розмірі\~1/4\~заробітної плати\~щомісяця,\~до закінчення\~навчання. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а.с.31-33), за змістом якого відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, в задоволенні позову просить відмовити. Обставини, вказані позивачем в позовній заяві, заперечує. Так, відповідно до рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 02 липня 2014 року він сплачував аліменти на сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, на даний час відповідно до цього рішення продовжує сплачувати аліменти на сина [PERSON] , [INFO] . Обов`язки його, як батька [PERSON] , і обов`язки матері [PERSON] щодо утримання його на період навчання є рівними. На даний час він перебуває у шлюбі з [PERSON] і він повинен забезпечувати себе та дружину. Окрім того, вони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Також, він фактично утримує і дочку дружини [PERSON] , [INFO] . Його мати [PERSON] , [INFO] , є непрацездатною, отримує пенсію у мінімальному розмірі і він забезпечу їй належні умови проживання. Він працює підсобним робітником у ФГ «Відокремлена фермерська садиба [PERSON] » і дохід, який він отримує за місцем роботи повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла, допомогу матері та купівлю товарів першої необхідності. Враховуючи його дохід підсобного робітника, він не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Крім того, відповідно до довідки Військової академії (м.Одеса) [PERSON] з 29.07.2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення. Отже, навчаючись у Військовій академії (м.Одеса), позивач потреби у додатковому забезпеченні може не мати. Крім того, позивачем не надано доказів щодо вартості придбаних ним товарів для навчання, список яких долучено до позовної заяви. Відповідь на відзив позивачем до суду не подано. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивач просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, про що надав відповідну заяву (а.с.16). Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.51). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вивчивши відзив відповідача, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). З 04 червня 2005 року [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 27 жовтня 2014 року було розірвано (а.с.6, 14). Вказаним рішенням було встановлено, що за час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] працює підсобним\~робітником у\~Фермерське господарство\~«Відокремлена фермерська\~садиба [PERSON] »,\~отримує дохід,\~розмір якого\~становить 8000\~грн.\~щомісячно, що підтверджується довідкою вказаного господарства №51 від 16.10.2024 року (а.с.40). Із вказаної суми щомісячно відраховуються аліменти. Відповідач має від іншого шлюбу сина [PERSON] , [INFO] (а.с.42). Таким чином, у відповідача на утриманні перебуває двоє дітей неповнолітній [PERSON] , [INFO] , на користь якого він сплачує аліменти, та малолітній [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком по [ADDRESS] (а.с.45). Крім того, відповідач має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , [INFO] (а.с.46, 47). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Позивач [PERSON] перебуває на військовій службі, а саме: навчанні у Військовій академії (м.Одеса). Зарахований наказом начальника Військової академії від 29.07.2023 року №558. Форма навчання денна. Курс навчання перший. Термін навчання чотири роки, до червня 2027 року. З 29.07.2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення. Зазначені обставини підтверджуються довідкою начальника відділу персоналу та стройового штабу Військової академії (м.Одеса) від 13.06.2024 року №1/55/964 (а.с.2). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно зі\~частинами 1,\~5,\~6,\~7\~статті 81\~ЦПК України\~ножна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітній син відповідача перебуває на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення. Доказів того, що позивач самостійно купує форму та інші речі для навчання, список яких ним долучено до матеріалів справи (а.с.15), позивачем не надано, тобто [PERSON] не довів існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є його процесуальним обов`язком, не надав будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до\~ст.ст.198-201\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: dismissed