Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У липні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача борг за договором позики від 18.11.2022 в сумі 250606,85 грн, та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 18.11.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів шляхом підписання розписки, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 100 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути суму позики в гривнях, що еквівалентно 100 доларам США в строк до 26.11.2022. Крім того, умовами договору було передбачено, що в разі неповернення коштів відповідач зобов`язався виплатити позивачу відсотки в розмірі 10 % від суми боргу за кожен день прострочення. Позивач вказує, що зазначений борг відповідачем повернуто в обумовлені строки не було. Неодноразові звернення позивача до відповідача про необхідність повернення коштів, залишались без належного реагування з боку відповідача. Так, заборгованість відповідача за вказаним договором, в тому числі із нарахованими процентами за період із 27.11.2022 по 22.07.2024 (604 дні), - складає суму в загальному розмірі 250606,85 грн, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ, станом на 22.07.2024, сумі в розмірі 6040 дол.США. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань та не повернення коштів, отриманих в борг, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути зазначену суму заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2024, головуючим суддею у справі було визначено Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 05.08.2024, позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 12.08.2024, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2024, у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов до суду не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 18.11.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, оформлений у виді розписки, відповідно до якого відповідачу була надана та, останнім, отримана грошова сума в розмірі 100 доларів США, із терміном повернення коштів до 26.11.2022. Сторонами обумовлено та відповідач зобов`язався в разі прострочення повернення суми боргу сплатити позивачу відсотки в розмірі 10 % від суми боргу за кожен день прострочення. Факт передачі та отримання коштів було зафіксовано в письмовій розписці, та доказів зворотному стороною відповідача в ході розгляду справи доведено не було. Крім того, в ході розгляду справи доказів на підтвердження визнання зазначеного договору та розписки недійсними, суду не надано, як і не надано доказів фактичного не отримання відповідачем від позивача коштів в позику. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошей не виконав, та доказів зворотному матеріали справи не містять. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписки, які посвідчують передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, в тому числі з урахуванням встановлених договором відсотків. Стороною позивача пред`явлено вимогу про стягнення боргу за договором позики від 18.11.2022, в тому числі нараховані відсотки в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за період із 27.11.2022 по 22.07.2024 (604 дні), що складає суму в загальному розмірі 250606,85 грн, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 22.07.2024 сумі в розмірі 6040 дол.США. Стороною відповідача надані позивачем розрахунки в ході розгляду справи не спростовані, як і не спростовано обґрунтування позовних вимог, а відтак суд приймає до уваги надані стороною позивача розрахунки, які підтверджують розмір заборгованості, який підлягає стягненню із відповідача, в зв`язку із неповерненням боргу та неналежним виконанням договірних зобов`язань. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та письмового договору позики, відповідачем не було повернуто борг в обумовлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved