Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача про захист прав споживачів. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» згідно Заяви б/н 26.01.2023 року, за якою було оформлено зарплатну картку [NUMBER] та ще одна кредитна. 25.01.2023 року невстановлена особа зателефонувала з номеру телефону [NUMBER] та, представившись оператором мобільного зв`язку «Київстар» з метою покращення інтернет-зв`язку, попросив перейти за посиланням *245*41*0966139157*25077682*, після переходу за даним посиланням невстановлена особа з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами заявниці на суму 12719,40 грн., а також збільшивши ліміт та відкривши онлайн-кредитні рахунки, заволоділа грошовими коштами на суму 261300,00 грн., знявши готівку в банкоматі «ОТР БАНК Кривий Ріг» АТМ3994 та з банкомату «Приват Банк» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Одразу як позивач побачила, що на телефоні взагалі немає мобільного зв`язку, вона звернулась до «ПРИВАТ БАНКУ» в м. Апостолове. Стосовно цих подій позивачка звернулась до поліції, наразі відкрито кримінальне провадження. Позивач у відділенні «Приват Банк» дізналась, що зловмисники, крім того, що зняли з її картки [NUMBER] 49944,97 грн., також відкрили два онлайн кредитних ліміти від 25.01.2023р. (але їй стало про це відомо тільки 31.01.2023р.), в результаті чого було відкрито онлайн кредит в сумі 54900,00 грн. та інший онлайн кредит на суму 156400,00 грн., надалі грошові кошти знімались готівкою з банкомату «ОТР Банк Кривий Ріг» АТМ3994, який розташований за адресою: пр-т Гагаріна, 25а в м. Кривий Ріг та з банкомату АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: пр-т Гагаріна, 17 в м. Кривий Ріг. Відповідно відповідач був обізнаний про те, що такі перекази та угоди про збільшення кредитних лімітів були несанкціоновані, стались не з волі позивачки, без її участі та внаслідок дій зловмисників. Згідно Протоколів огляду від 12.05.2023 року та роздруківок вхідних і вихідних дзвінків, sms, mms, повідомлення, з`єднання GPRS, з`єднання з мережею Інтернет, з вказаними IP-адреси вузла з`єднання, USSD запити, IMSI терміналу та ретрансляційних антен у зоні покриття яких виходили на зв`язок [NUMBER] , [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] та інформацію про їх співрозмовників із зазначенням ІМЕІ терміналів та ретрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили їх співрозмовники по базовим станціям, з яких підтверджується дзвінок з номера [NUMBER] на номер [NUMBER] та знаходження номера відповідача у м. Апостолове, а [NUMBER] - у м. Кривий Ріг, а після чого перевипуск картки з номером [NUMBER] та здійснення дзвінків та операцій з цього номеру та вихід в інтернет, вхід в Приват 24 здійснювались у зоні покриття по базовим станціям в м. Кривий Ріг, згідно інформації з ПриватБанку одразу після перевипуску сім-картки з номером відповідачки [NUMBER] почались дзвінки в ПриватБанк 3700, вхід в Приват 24 та підвищення кредитних лімітів, відкриття двох онлайн кредитів та заняття готівки. З виписок, наданих АТ КБ Приват банк, по картці [NUMBER]; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] видно, що всі перекази коштів та зняття відбувались саме з 25.01.2023 року. Позивач зверталась до банку з вимогою про повернення коштів, але отримала тільки відмови Листом від 02.11.2023р. №20.1.0.0.0/7-231011/32854 на 9159881-ВБ від 11-10-2023р. банк повідомив позивача, що не має можливості повернути грошові кошти. У випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів позивачу було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. Наразі Банк нараховує відсотки на неправомірні транзакції з кредитними коштами, що відбулись з 25.01.2023 року внаслідок дій зловмисників. В зв`язку з чим представник вимушена звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, заперечувала проти відзиву представника відповідача на позов. Представник відповідача - Якушев С.О. в судовому засіданні заперечував проти позову позивача, надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та її представника у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є клієнткою АТ КБ «ПриватБанк». 25.01.2023р. близько 21.00 години невстановлена особа зателефонувала їй з невідомого номеру [NUMBER] на мобільний номер позивачки [NUMBER] та представилася працівником компанії «Київстар» і під приводом необхідності покращити мобільний зв`язок запропонувала [PERSON] перейти за гіперпосиланням, що й зробила клієнтка, після чого її мобільний фінансовий телефон було заблоковано. У подальшому, невідома особа з використанням електронно-обчислювальної техніки здійснила вхід до акаунта клієнтки Приват24 і заволоділа як особистими коштами [PERSON] в сумі 12719,40 грн., так й кредитними коштами на загальну суму 261300 грн., знявши їх готівкою в банкоматах м. Кривий Ріг. Після всіх цих подій позивачка звернулася до відділення ПриватБанку, а також 27.01.2023р. до правоохоронних органів, було порушено кримінальне провадження. Досудове розслідування на цей час триває. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку, що позов [PERSON] про захист прав споживачів не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно пояснень представника відповідача, Службою Безпеки ПриватБанка встановлені наступні повні дійсні обставини справи, що підтверджуються аудіо файлом розмови [PERSON] з оператором гарячої лінії ПриватБанка 3700 від 31.01.2023р., аналізом входів до акаунта Приват24 клієнта - [PERSON] з 04.01.2023р. по 31.01.2023р. та банківськими виписками. Так, зафіксовано перше звернення клієнтки щодо шахрайських дій проти неї лише 31.01.2023р. о 13:48:27 на службу підтримки Банка 3700 з номера телефону [NUMBER] , в якому клієнтка повідомляє, що на пропозицію невідомої особи здійснила перехід за гіперпосиланням, невідома особа перевипустила СІМ-картку її фінансового мобільного номера телефону [NUMBER] та оформила кредити і зняла кошти. Аналіз логів входів до акаунта Приват24 [PERSON] відобразив,що входи проводились не тільки з пристрою клієнтки ATU-L31|HUAWEI (IMEI - D3EEE219B791BAEF, IP - [NUMBER] провайдер Eurotranstelecom Ltd), алейз 25.01.2023р. по 26.01.2023р. з іншого пристрою M2006C3LG|REDMI (IMEI - 881C9D546DDA4DED, IP - 37.73.158.194 провайдер lifecell, IP - [NUMBER] провайдер Kyivstar). Додаткова інформація: 1. Дата проведення операцій: 25-26.01.2023р. 2. Сума збитків: 260934,41 грн. 3. Карта: [NUMBER] . 4. Канал проведення операцій: (Приват24). 5. Тип проведення операцій: (АТМ). Зміна паролю проводилась 2023-01-25 21:34:20. Контакт проведено (OK) [NUMBER] P24AOS2 changepasswd. Було відкрито кредитну карту Універсальну [NUMBER] . Дата старта договора -25.01.2023р. З кредитної карти Універсальна кошти були переведені на карту [NUMBER] та [NUMBER] [NUMBER] [PERSON] [NUMBER] - до даної людини претензій немає. Шахраї напевно по історії платежів помилились і перерахували кошти. 26/01/2023 03:43:55 26/01/2023 P10 S DB -310.56 UAH -301.51 -9.05 -49,944.97 910019 4829 CP980H48 UKR PRIVATBANK,HEAD OFFICE, DNEPROPETR-SK, UA ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТIВ. 167232373(С КАРТЫ [NUMBER] НА КАРТУ [NUMBER] ) СПИСАНИЕ С КАРТОЧНОГО СЧЕТА. Далі, з карти [NUMBER] кошти були виведені на карту [NUMBER] . З карти кошти знімались в банкоматі стороннього банка: Картки клієнта було автоматично заблоковано системою моніторингу банка: Блокування карток: [NUMBER] 2023-01-25 22:06:17. Однак, невідомі особи їх розблокували, пройшовши успішно верифікацію в чаті онлайн ПриватБанка, знаючи персональні дані клієнта (конфіденційну інформацію). Розблокування карток відбулося 2023-01-25 22:35:47. Таким чином, Служба Безпеки ПриватБанка дійшла до наступного висновку, що «Банк проводив операції за дорученням [PERSON] і ідентифікував її за її фінансовим телефоном, тому клієнтка несе відповідальність за всі проведені операції. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (Умови), розміщені на офіційному сайті privatbank.ua у мережі Інтернет. Відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов до обов`язків клієнта належить: не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Відповідно до п. 2.1.4.12.9 Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Порушень зі сторони банку не виявлено». На підставі вищевказаних обставин, доказів і враховуючи пояснення самої [PERSON] , Служба Безпеки дійшла висновку, що 25.01.2023 року третя особа завдяки діям самої позивачки з переходу за невідомим гіперпосиланням та повідомлення стороннім особам паролю, що надійшов від Київстар на її фінансовий телефон (на той час), перевипустили Сім-картку фінансового телефону клієнтки, авторизувалися в її акаунті додатку Приват24 та провели вищевказані транзакції з укладанням договорів. Завдані збитки [PERSON] не підлягають відшкодуванню з боку Банка, бо згідно Умов та правил надання банківських послуг: п.1.1.5.14. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації, а також відповідно до ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги», пунктів 108, 140, 146 Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022р. №164. Виходячи з цього, можна стверджувати, що Банк та [PERSON] визнають наявність договірних правовідносин між ними ще до 25.01.2023 року, так й той факт, що [PERSON] сприяла своїми діями (перехід за гіперпосиланням) стороннім особам в отриманні доступу до власного акаунта Приват24 з можливістю повністю розпоряджатися рахунками та коштами Позивачки в ПриватБанку і укладати кредитні угоди. До того ж, [PERSON] визнає, а Банком підтверджено доказами, що час звернення до Банка (31.01.2023р.) з повідомленням про шахрайські дії та необхідністю блокування її карток відбувся вже після того, як всі транзакції по зняттю коштів були здійсненні, тобто запізно. Натомість, позивачка безпідставно бажає де-факто стягнути з ПриватБанка втрачені нею з її вини особисті та кредитні кошти, покладаючи помилково всю відповідальність за власну недбалість та бездіяльність по захисту персональних даних на Банк, а також припинити нарахування процентів за договорами на існуючі борги за кредитами. До моменту укладання оспорюваних правочинів та вчинення оскаржуваних транзакцій (станом на 25.01.2023р.) між сторонами існували договірні правовідносини та особисто погоджені і підписані [PERSON] , на підставі яких позивачка отримувала від ПриватБанка банківські послуги, користувалася платіжними картками, в тому числі кредитною. Особливу увагу суд звертає на особисто підписану [PERSON] . Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 12.01.2022р., у якій позивачка в порядку ст. 634 ЦК України приєдналася до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Особливість полягає у тому, що в цій Заяві від 12.01.2022 р. на 23-ох сторінках зазначені всі умови підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил, що зараз оскаржується Позивачкою. Так, в пункті 1 зазначені істотні умови Договору «Кредитні картки», в пункті 2 - умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», в пункті 3 укладена Угода про використання простого електронного підпису: у якій зазначено, що «Банк та Клієнт (Сторони) узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP- пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. Отже, [PERSON] була повністю обізнана та погодилася (ще у 12.01.2022р.) з тим, що її фінансовий телефон є дуже важливим для здійснення будь-якої платіжної операції та укладання кредитного договору за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису і що Банк буде правомірно вважати, що саме клієнт здійснює цю операцію, а не інша/третя особа, бо на час здійснення оскаржуваних транзакцій та договорів у Банка були відсутні будь-які заяви з боку клієнта щодо необхідності блокування чи втрати нею фінансового телефону або заволодіння паролем від власного Приват24 третьою особою. Саме через домовленість між Банком та [PERSON] , яка зазначена у Заяві від 12.01.2022р., за допомогою фінансового телефону позивачки [NUMBER] , яким заволоділи треті особи 25.01.2023р. було укладено Два кредитних договори №б/ н: один (о 22:23:41) на 54900,00 грн., другий (о 22:01:29) -156400,00 грн. з накладанням зі сторони клієнтки простого електронного підпису. Згідно ст. ст. 1066, 1068 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Суд вважає, що власна недбалість та бездіяльність позивачки по захисту власних персональних даних надала змогу третім особам відкрити її Приват24 та здійснити оскаржувані платежі та укласти вищевказані кредитні договори. Верховним Судом прийнята Постанова суду від 01 липня 2020р. у справі №712/9107/18 (провадження №61-877св19), якою підтверджуються вищевказані правові висновки по цій справі щодо провини в подібних ситуаціях саме клієнта через його власну бездіяльність по захисту власних персональних даних та власного мобільного фінансового телефону, що дало змогу третім особам отримати вільний доступ до карток ПриватБанка в системі „Приват24". Серед останніх розглянутих подібних судових справ: Запорізьким апеляційним судом 23.01.2024р. прийнята постанова суду по справі № 337/4251/22 і одним з головним висновків суду для відмови Позивачці у задоволенні її позову було те, що «позивачка зателефонувала оператору АТ КБ «Приватбанк» вже після здійснення операцій з переказу грошових коштів. Колегія суддів звертає увагу на те, що саме клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти банк про операції, які не виконувалися ним. До моменту такого повідомлення відповідальність у повному обсязі за всі операції несе виключно клієнт». Пунктами 3 та 4 ч.20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» зазначено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Частинами 1, 2 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, відповідно до умов укладеного між ними договору про надання платіжних послуг. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. Таким чином, у цьому випадку та у цій справі ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за них несе повністю позивачка. Відповідальність за здійснення 25-26.01.2023р. банківських операцій та укладання кредитних договорів повністю покладається на позивачку. Так, відповідно до пунктів 108, 140 Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022р. №164 «Власник рахунку несе відповідальність за використання корпоративних (бізнесових) платіжних інструментів під час здійснення платіжних та/або інших операцій. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/ або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента.» Так само, згідно з ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/ або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Як слідує з обставин справи, оскаржувані перекази коштів та укладання кредитних договорів здійснено 25-26.01.2023 року, що підтверджується належними доказами, а позивачка звернулася по факту шахрайства в Банк лише 31.01.2023р. о 13 годині 48 хвилин,що підтверджується скріншотом з банківського програмного комплексу та аудіофайлом. Отже, [PERSON] звернулася до банку вже після здійснення цих операцій та укладання договорів, а вищевказаними нормами права чітко та однозначно розмежовані часові межі відповідальності сторін за відшкодування збитків від здійснення „спірних" операцій та дій. Таким чином, відповідальність за здійснення банківських операцій з переказу коштів, які заперечуються позивачкою, повністю покладається на саму позивачку. Згідно аудіофайлу розмови [PERSON] з оператором ПриватБанка на гарячій лінії 3700 від 31.01.2023р. разом з скріншотом з банківського програмного комплексу, який підтверджує час здійснення цього дзвінка. У цій розмові привертають увагу наступні обставини, зазначені позивачкою. На початку розмови (00:15 хв. [PERSON] визнає, що в неї вкрали її фінансовий телефон, 01:25 хв. [PERSON] визнає, що повідомлення про шахрайство до Банку було несвоєчасним, 02:55 хв. - клієнтка говорить, що в неї було забрано сім-картку через додаток Київстар). Тільки під час цієї розмови, за заявою клієнтки оператор Банку робить блокування та фіксує випадок шахрайства. На питання оператора чи переходила [PERSON] за гіперпосиланням, яке їй надіслали невідомі особи на 07:00 хвилині та 07:29 [PERSON] визнає свою провину у тому, що перейшла за цим підозрілим гіперпосиланням для нібито "покращення мобільного інтернету". Наявність кримінальної справи та визнання позивачки потерпілою особою захищають її порушені права, бо позивачка зможе стягнути збитки в загальному розмірі 260 934,41 грн., що складається з: 54900,00 грн. (кредитний договір) + 156 400,00 грн. (кредитний договір) + 49944,97 грн. - 310,56 грн. (ця остання сума перерахована 26.01.2023р. на користь сина позивачки [PERSON] (кредитний ліміт на кредитній картці Універсальна), а також до цієї суми слід додати 12719,40 грн. (особистих коштів позивачки на карті для виплат) в порядку цивільного позову з шахраїв. Тобто помилка міститься у першій позовній вимозі, що відновлення залишку коштів на кредитній картці № [NUMBER] : 49944,97 грн. - 310,56 грн. = 49634,41 грн. Таким чином, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" є неналежним відповідачем по справі. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року по справі №523/9076/16-ц «визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову». Окрім, вищевказаних правових підстав для відмови в задоволенні позову [PERSON] слід зазначити, що обґрунтування позовної заяви засновано на нормативно-правових актах України, які вже втратили чинність на дату здійснення оспорюваних дій (25-26.01.2023 року), зокрема на Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постанову НБУ від 05.11.2014р. Суд зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття та приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Враховуючі те, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed