Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (надалі також позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 95469,38 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 32161,85 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 49590,30 грн.; інфляційні втрати\~- 10814,71 грн; три проценти річних\~2902,52 грн. Також, просить стягнути судові витрати: 2422,40 грн. зі сплати судового збору; 7200,00 грн. на оплату професійної правничої допомоги та витрати за послуги поштового зв`язку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2019 р. між АТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» і [PERSON] був укладений договір кредиту та страхування № Z06.00607.005384948, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 35000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 3036,53 грн. Вказаний договір відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 цього договору позичальник акцептував публічну пропозицію банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО), що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою договору кредиту та страхування.\~Згідно п.9.1. ДКБОФО банк надає позичальнику споживчий кредит на підставі цього договору та договору кредиту, укладені позичальником. Умови договору кредиту в сукупності з умовами цього договору визначають цілісні умови кредитування позичальника, передбачені\~Законом України «Про споживче кредитування». У разі виявлення суперечностей між нормами договору кредиту та цього договору застосовуються норми договору кредиту. Договір кредиту та страхування був підписаний відповідачем власноручно. Від імені банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до п.13.3. Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до ДКБОФО в редакції, що діяла з 08.04.2019 по 15.07.2019. Страховий агент, підписуючи договір кредиту та страхування, діяв від імені ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя» (далі - Страховик) також ж з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою. Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти на власні потреби в розмірі 35000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 3036,53 грн., а позивальник відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. ДКБОФО зобов`язується повернути кредит, разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком. У пунктах 1.4. та 1.6. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 18 місяців і датою повернення кредиту є 18.12.2020 р. Згідно п.1.3. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 21,99 % річних і в подальшому не змінювалася. Згідно пунктів 9.12, 9.13 ДКБОФО нарахування процентів здійснюється два рази на місяць методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п.1.6 кредитного договору повернення заборгованості за договором здійснюється відповідно до графіку, що міститься у додатку №1 до кредитного договору. У подальшому відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатив банку 5993,62 грн. Останній платіж проведено 21.12.2019 р. Строк, на який було надано кредит за договором, сплив 18.12.2020 р. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Відповідно до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» права грошової вимоги до боржників, вказаних у друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2. договору). ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» набуло право вимоги до боржників за первинними договорами, в тому числі до відповідача за кредитним договором № Z06.00607.005384948 від 18.06.2019 р. 29.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» відступає ТОВ «Санфорд Капітал», а останній приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами, в тому числі до відповідача за кредитним договором № Z06.00607.005384948 від 18.06.2019 р., яка станом на 16.11.2023 р. становить 81752,15 грн., з яких: 32161,85 грн. заборгованість за основним боргом, 49590,30 грн.- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.11.2023 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитному договору не виконує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, що і стало підставою звернення до суду з позовом. 01.08.2024 р. ТОВ «Санфорд Капітал» звернулось до Фастівського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2024 р. ухвалено: цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Глухівського міськрайонного суду Сумської області. 19.09.2024 р. вказана цивільна справа надійшла до Глухівського міськрайонного суду Сумської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана до провадження судді Колодяжного А.О. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, із матеріалів справи вбачається, що 18.06.2019 р. між ПАТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» і [PERSON] був укладений договір кредиту та страхування № Z06.00607.005384948, який відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування, який відповідач підписав власноручно (а.с.133). Згідно ордерів-розпорядження №1, №2 про видачу кредиту відповідачу перераховано кошти в сумі 31963,47 грн. та 3036,53 грн. (а.с.132). Відповідно до паспорту споживчого кредиту [PERSON] на споживчі цілі надається 35000,00 грн. кредиту на 18 місяців, процентна ставка річних\~21,99%, плата за обслуговування кредитної заборгованості 1,90% щомісячно від початкової суми кредиту. Загальні витрати за кредитом - 53485,54 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі\~53485,54 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних\~102.92015076 (а.с.128). Як вбачається з виписки АТ «Ідея банк» від 16.11.2023 р. за період з 18.06.2019 р. по 16.11.2023 р. відповідач отримав 18.06.2019 р. кредит в сумі 31963,47 грн. та 3036,53 грн. на загальну суму 35000,00 грн. 26.07.2019 р. зараховано кошти в сумі 3000,00 грн. для погашення кредиту. 16.08.2019 р. зараховано кошти в сумі 2971,43 грн. для погашення кредиту. 21.12.2019\~р. стягнення коштів на погашення простроченої основної заборгованості (а.с.126-127). Строк, на який було надано кредит за договором, сплив 18.12.2020 р. У зв`язку із зазначеним, станом на 18.12.2020 р. сформувалася наступна заборгованість відповідача перед банком за договором: заборгованість за основним боргом в сумі 32161,85 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 49590,30 грн., що разом становить 81752,15 грн. Судом також встановлено, що 16.11.2023 між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23 (а.с. 62-74). Відповідно до п.2.1.зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно Законодавством мають на це право. Користуючись даним\~правом Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Сонаті»\~29.12.2023\~р.\~уклало з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Санфорд Капітал»\~договір факторингу\~№29/12-23 (а.с. 49-61). Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 р. ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.00607.005384948 від 18.06.2019 р. (а.с. 77). Згідно довідки-розрахунку АТ «Ідея банк» станом на 16.11.2023 р., відповідач має заборгованість за кредитним договором № Z06.00607.005384948 від 18.06.2019 р. в розмірі 81752,15 грн, з яких: 32161,85 грн.\~- заборгованість за основним боргом, 49590,30 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.78). Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Доказів погашення відповідачем заборгованості за вищевказаним кредитним договором як позивачу, так і первісним кредиторам, матеріали справи не містять.\~ Відповідно до розрахунку, поданого представником позивача (за період з 19.12.2020 р. до 23.02.2022 р.), інфляційні втрати складають 10814,71 грн., та 3% річних складають 2902,52 грн. (а.с. 87-87). Згідно п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст.\~610,\~611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1, 3\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України. за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК\~України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах N 703/2718/16-ц та N 646/14523/15-ц. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаним кредитним договором, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» підлягають задоволенню у повному обсязі.\~ При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжного інструкції № 303 від 25.07.2024 р. в сумі 2422,40 грн. (а.с. 14), який відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3\~статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6\~ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 р. (а.с. 31-38); копію додатку №2 до договору про вартість послуг (прейскурант) (а.с. 40), копію акту приймання передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10.06.2024 р., в якому зазначено загальну суму 7200,00 грн. (а.с. 89). Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретних обставин справи, а також відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, суд вважає, що з нього на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрат пов`язаних із поштовим відправлення позову відповідачу. Відповідно до копії списку поштових відправлень Укрпошти, плата за пересилання відправлення складає 45,00 грн. (а.с. 81), які також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved