Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Заявник звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав відносно [PERSON] , [INFO] : заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонних переговорів з [PERSON] , [INFO] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що заявниця та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] . Також разом з ними проживає онучка заявниці [PERSON] , [INFO]. і малолітній правнук заявниці [PERSON] , [INFO]. Квартира має дві окремі кімнати і приватизована на трьох осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останні два роки [PERSON] кожен день зловживає спиртними напоями, і поводить себе дуже агресивно по відношенню до заявниці. Вона кричить на заявницю, штовхає, тицяє її в спину кулаками, погрожує фізичною розправою. У зв`язку з цим, заявниці доводиться постійно викликати поліцію. [PERSON] навмисно псує речі своєї матері, забиває цвяхи в замкову щілину в дверях в кімнату матері, при цьому каже до матері - «я і тебе заб`ю». Погрожує відрубати голову топором, забороняє користуватись водою у ванній кімнаті. Насильство зі сторони заінтересованої особи відбувається в присутності малолітньої дитини, правнука [PERSON] . Окрім того, кривдниця каже малолітній дитині - «давай уб`єм бабусю, викинем з балкону.». Заінтересована особа приводить додому чоловіків, з якими вона вживає алкогольні напої, і які ображають правнука заявниці, застосовують до нього фізичну силу - дають ляпасів дитині, б`ють по голові. Заявниця, яка є особою з інвалідністю першої групи, постійно потерпає від морального та фізичного насилля від доньки та неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Звернення заявниці до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, тому вона вимушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Враховуючи обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, а також те, що обмежувальний припис, є тим тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення безпеки постраждалої особи [PERSON] , буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд проводити у порядку окремого провадження. Заявник та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили суд її задовольнити. Заявник додатково пояснила, що знущання над нею тривають вже багато років, її донька б`є її, викрадає документи, знущається, а її співмешканець підбурює доньку вбити її. Навіть чотири дні назад донька вдарила її ногою, забрала її протез та знущалася. Донька постійно обзиває її, не допускає до кухні, у зв`язку з чим вона вимушена була придбати плитку та готувати собі їжу в кімнаті. Також, донька вживає алкогольні напої та споює її онуку, яка за неї заступалася. Представник заявника додатково пояснила, що за адресою мешкання заявниці, остання неодноразово викликала працівників поліції щодо неправомірних дій її доньки, однак з невідомих причин, жодного разу не був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно заінтересованої особи. Заінтересована особа у судовому засіданні доводи заяви не визнала та пояснила, що її мати неодноразово, безпричинно викликала поліцію, яка жодні факти домашнього насильства не встановила. Заявниця свариться з усіма сусідами, розповсюджує не правдиві факти та робить наклепи. Вона ж працює медичною сестрою, алкогольні напої не вживає, за останній рік двічі лежала у лікарні. Заявниці побирається по смітникам, тягне в квартиру мотлох, у зв`язку з чим з`явилися таргани. Також, заявниця побила її доньку, свою онучку, яка на 6 місяці вагітності, у зв`язку з чим відносно неї, заявниці, був складений терміновий заборонний припис. ЇЇ онук, який є правнуком заявниці, малолітній, та боїться вдома залишатися на одинці із заявником, оскільки вона постійно чіпляється до дітей. Заявниця викликала на неї поліцію навіть коли її вдома не було, а потім могла поліцію викликати на поліцію. Така її неадекватна поведінка триває багато років. Жодних протиправних дій вона відносно заявниці не вчиняла. Представник заінтересованої сторони в судовому засіданні доводи заяви не визнала, з підстав викладених у письмових запереченнях. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, заявник та заінтересована особа проживають за адресою: [ADDRESS] , та є співвласниками квартири по 1/3 частки. Із пояснень сторін встановлено, що заявник є матір`ю заінтересованої особи, є пенсіонеркою, інвалідом І «Б» групи. Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3-6, 8, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Відповідно статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Отже, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Левчук проти України» (заява № 17496/19), в якій визнав порушення ст.8 Конвенції з прав людини (право на повагу до приватного і сімейного життя). Згідно до ст.8 Конвенції з прав людини, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. ЄСПЛ у даній справі вказав, що покладаючись на статтю 8 Європейської Конвенції з прав людини, суди не мають бути надмірно формалістичними у своїх рішеннях, які викликають у особи почуття безкарності та піддають заявника, ще більшому ризику психологічного переслідування та нападу. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19, обмежувальний припис, передбачений вищезазначеним законом, за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм кримінального законодавства), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених цим законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Також Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 у справі № 754/11171/19, звернув увагу щодо необхідності оцінки судом пропорційності втручання у права та свободи особи при застосуванні обмежувального припису. Відповідно до практики ЄСПЛ будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, зокрема, заходи втручання мають бути передбачені національним законодавством (дивитись, наприклад, рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» («Shchokin v. Ukraine», заяви № 23759/03 та № 37943/06, п.п. 50-51). При цьому таке втручання має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (дивитись, наприклад, рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява № 4909/04, п. 39). Відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Саме на захист людини, її життя і здоров`я, недоторканості та безпеки спрямоване обґрунтоване застосування обмежувального припису. В свою чергу, згідно із частиною четвертою статті 13 Конституції України держава взяла на себе зобов`язання забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності. Однак частина перша статті 63 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно, враховуючи що найвища соціальна цінність, закріплена у статті 3 Конституції України, переважає над конституційним правом особи, передбаченим частиною четвертою статті 13 Конституції України, що відповідає загальному інтересу суспільства, допускається обмеження останнього на користь першого в межах правил, встановлених законом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У кожному конкретному випадку суд має враховувати фактичні обставини справи та письмові докази, а заявник має довести факт вчинення фізичного та психологічного насильства відповідно до Закону. Докази, що додають до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді - психологічному, фізичному, економічному, тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. Як докази до заяви можуть додаватись, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонювальний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно листа Головного управління Національної поліції у м. Києві від 04.11.2024, у базі даних Інформаційного порталу Національної поліції України в період часу з 01.01.2022 по 01.11.2024 від гр. [PERSON] на спецлінію «102» Головного управління Національної поліції у м. Києві надходили наступні повідомлення: -07.09.2022: 2 під`їзд, 5 поверх, донька буянить, б`є заявницю. ШМД не потрібна. Очікує на поліцію. Некоректна робота ІПНП; -05.07.2023: номер звернення к-2242 від 05.07 2023. домашнє насильство, дочка та онучка знущаються над заявницею, в заяві заявниці неправильно вказана квартира в неї 28 а вказана 29. просить з нею зв`язатися, заявниця знаходиться не вдома; -14.09.2023: 5 поверх, 2 парадне, донька виганяє з дому, неадекватна, постійно відбувається, виламують двері, чекає поліцію; -15.09.2023 заявниця повідомила, що донька постійно її ображає, каже щоб заявниця збирала речі і виганяє з квартири. Раніше у доньки був пістолет, але чи є він зараз невідомо. Заявниця на дворі чекає поліцію; -24.05.2024 буянить донька, вдарила заявниці. Швидка не потрібна; -24.05.2024 повторно, заявниця повідомляє що донька знову дверями гупає, її штовхає, обзиває, та каже що попередній патруль що був на місці не належно відреагував, лише сказавши не сваритись, та ніякої їй бумаги не лишив. Просить новий патруль (інший); -24.05.2024 просить направити інший наряд поліції ***** заявниця повідомляє, що донька знову дверями гупає, її штовхає, обзиває, та каже, що попередній патруль, що був на місці не належно відреагував, лише сказавши не сваритись; -24.05.2024 просить прискорити патруль. Просить направити інший наряд поліції ***** заявниця повідомляє, що донька знову дверями гупає, її штовхає, обзиває, та каже, що попередній патруль, що був на місці не належно відреагував, лише сказавши не сваритись. -27.05.2024 заявниця повідомляє, що донька буянить та погрожує їй, облила ліжко невідомою речовиною. Очікують на поліцію; -30.05.2024 співмешканець дочки ображає та погрожує фіз розправою; -03.06.2024 5 поверх, 2 парадне, знущається онука, штовхає, хапала за волосся, вдома є дитина 10 років, 103-[PERSON]. [PERSON] [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ; -22.06.2024 2 під`їзд, 5 поверх. Донька чимось облила ліжко. Конфліктує та сміється. Чекають на поліцію; 22.10.2024 вдарила дочка ногою, заявниця чекає на поліцію вдома. Згідно листа Дніпровського управління поліції ГУ НПУ у м. Києві від 04.11.2024 до суду направлені матеріали ЖЄО №№ 45406 від 07.09.2022 (15533/22), 45598 від 08.09.2022 (16559/22), 47731 від 21.09.2022 (17913/22), 28474 від 22.06.2023 (12435/23), 44944 від 14.09.2023 (19815/23), 6921 від 14.02.2024 (3101/24), 25285 від 28.05.2024 (11325/24). За результатами перевірки звернень [PERSON] Дніпровським управлінням поліції ГУ НПУ у м. Києві прийняті рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та надана відповідь в порядку визначеному ЗУ «Про звернення громадян». Так, за результатами перевірки звернення від [PERSON] від 07.09.2022 ЄО №45406, дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 07.09.2022 до чергової частини Дніпровського УП ГУНП у м. Києві по спец-лінїї «102» надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] про те, що за адресою: [ADDRESS] буянить донька гр. [PERSON] , [INFO] та нібито її б`є. З метою перевірки даного повідомлення було направлено працівників поліції РУБІН-0452 за вище вказаною адресою. Відповідно до рапорту працівників поліції прибувши за даною адресою було виявлено доньку заявниці гр. [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що її мати (заявниця) має нібито психічні розлади. Поспілкувавшись з гр. [PERSON] , остання повідомляла різні речі несумісні з реальністю, у останньої присутні ознаки психічного розладу. Візуально оглянувши заявницю тілесних ушкоджень виявлено не було, від медичної допомоги відмовилась. З заявами та скаргами до працівників поліції ніхто не звертався. В даному матеріалі відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. За результатами перевірки звернення від [PERSON] від 08.09.2022 ЄО №45598, дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 08.09.2022 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , [INFO] , про те, що 07.09.2022 за адресою: [ADDRESS] виник конфлікт з донькою гр. [PERSON] , [INFO] , через те, що заявниця не вимкнула гарячу воду. В ході конфлікту донька заявниці нібито кімнатним капцем вдарила її по голові. Очевидцем даної події була внучка заявниці гр. [PERSON] . В ході перевірки даного звернення було здійснено вихід за адресою [ADDRESS] . Як пояснила гр. [PERSON] , що вона відносно своєї матері гр. [PERSON] ніяких протиправних дій не вчиняла. Також додала, що остання постійно несе різні нісенітниці, поводить себе підозріло, має ознаки психічного розладу. Опитавши [PERSON] , [INFO] було встановлено, що з приводу події яка сталася вперше дізналася від працівників поліції, ні вона, ні її мати гр. [PERSON] ніяких протиправних дій відносно [PERSON] не вчиняли. Також, остання додала, що її бабуся гр. [PERSON] поводить себе підозріло, безпідставно чіпляється, несе різні нісенітниці, розповідає сусідам неправдиві плітки про їх сім`ю, має явні ознаки психічного розладу, однак лікуватися відмовляється. Гр. [PERSON] неодноразово викликала працівників поліції, однак її повідомлення не знаходили свого підтвердження у дійсності. Працівниками поліції з гр. [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення домашнього насильства в сім`ї. Відповідно до рапорту начальника ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, в даному матеріалі відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, та у зв`язку з цим неможливо внести відповідно інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За результатами перевірки звернення від [PERSON] від 21.09.2022 ЄО №47731, дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 21.09.2022 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення від гр. [PERSON] , [INFO] , прож.: [ADDRESS] щодо можливих неправомірних дій. Відповідно до інформації викладеної у зверненні гр. [PERSON] було встановлено, що 20.09.2022 за адресою: [ADDRESS] донька заявниці гр. [PERSON] , [INFO] закривши вхідні двері до квартири прибила заявниці палець на правій руці, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Також, заявниця зазначає, що нібито її донька вчинила це навмисно та систематично принижує заявницю, не дає спокійно пересуватись по квартирі. В ході перевірки даного звернення було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] . По прибуттю двері до квартири [ADDRESS] відчинила гр. [PERSON] , пояснила, що вона ніяких протиправних дій відносно своєї матері [PERSON] не вчиняє. Також додала, що остання постійно несе різні нісенітниці, поводить себе підозріло, розповідає сусідам неправдиві плітки про їх сім`ю, має явні ознаки психічного розладу, однак лікуватись відмовляється. З приводу даної події нічого повідомити не змогла. Де та за яких обставин її мати могла отримати ушкодження пальця їй невідомо. Опитавши гр. [PERSON] , [INFO] було встановлено, що з приводу події яка сталася вперше дізналась від працівників поліції, ні вона, ні її мати гр. [PERSON] ніяких протиправних дій відносно гр. [PERSON] не вчиняли. Також, остання додала, що її бабуся гр. [PERSON] поводить себе підозріло, безпідставно чіпляється, несе різні нісенітниці, розповідає сусідам неправдиві плітки про їх сім`ю, має явні ознаки психічного розладу, однак лікуватись відмовляється. Так, 20.09.2022 перебувала вдома, ніяких криків та стуків чути не було, її мати гр. [PERSON] ніяких протиправних дій не вчиняла. Де та за яких обставин її бабуся гр. [PERSON] могла отримати травму пальця їй невідомо. Гр. [PERSON] неодноразово викликала працівників поліції, однак її повідомлення не знаходили свого підтвердження у дійсності. Додатково опитати заявницю гр. [PERSON] не вдалося, оскільки остання була відсутня за місцем мешкання. Також, було опитано сусідів гр. [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) та гр. [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), котрі повідомили, що в квартирі [ADDRESS] проживає жінка похилого віку, її донька з чоловіком, її онука з чоловіком та дитиною. З приводу бабусі повідомили, що остання поводить себе підозріло, інколи розповідає різні нісенітниці, неправдиві плітки про свою родину, можливо має ознаки психічного розладу. З приводу інших мешканців даної квартири повідомили, що вони ведуть нормальний спосіб життя, громадський порядок та спокій громадян не порушують, характеризуються з позитивної сторони. Ніякого шуму, конфліктів та криків з квартири [ADDRESS] вони ніколи не чули. Відповідно до рапорту начальника ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, в вданому матеріалі відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, та у зв`язку з цим неможливо внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За результатами перевірки звернення від [PERSON] від 22.06.2023 ЄО №28474, дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 22.06.2023 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві гр. [PERSON] , [INFO] , прож.: [ADDRESS] щодо можливих неправомірних дій. Відповідно до інформації викладеної у зверненні було встановлено, що заявниця скаржиться на свою доньку [PERSON] , котра нібито її ображає, створюють нестерпні умови для проживання в квартирі та користується її банківською карткою. В ході перевірки даного звернення працівниками поліції було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] . По прибуттю двері до квартири [ADDRESS] відчинила гр. [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що її бабуся гр. [PERSON] має явні ознаки психічного розладу, від лікування відмовляється стверджуючи те, що з нею все добре. Остання постійно здійснює наклеп на неї та її матір гр. [PERSON] , безпідставно звертається до поліції з заявами про вигадані події. Ніхто ніяких протиправних дій відносно гр. [PERSON] не вчиняє та в користуванні квартирою ніяк не перешкоджає. Причина даної скарги невідома. Працівниками поліції з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення домашнього насильства в сім`ї. Також, було встановлено, що гр. [PERSON] неодноразово зверталась до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з заявами щодо скарги на доньку та онуку, однак інформація викладена у її зверненнях не знаходила свого підтвердження у дійсності. Під час неодноразових спілкувань із заявницею гр. [PERSON] , остання розповідала різні нісенітниці та чітко пояснити що в неї сталося вона не могла. Під час спілкування з сусідами гр. [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) та гр. [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), останні повідомили, що в квартирі [ADDRESS] проживає жінка похилого віку, її донька з чоловіком, її онука з чоловіком та дитиною. З приводу бабусі повідомили, що остання поводить себе підозріло, інколи розповідає різні нісенітниці, неправдиві плітки про свою родину, можливо має ознаки психічного розладу. З приводу інших мешканців даної квартири повідомили, що вони ведуть нормальний спосіб життя, громадський порядок та спокій громадян не порушують, характеризуються з позитивної сторони. Ніякого шуму, конфліктів та криків з квартири [ADDRESS] вони ніколи не чули. В даному матеріалі відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. За результатами перевірки звернення від [PERSON] від 14.09.2023 ЄО №44944, інспектором СПДН ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 14.09.2023 до Дніпровського УП ГУНП у місті Києві надійшло звернення, від [PERSON] , з приводу вчинення можливих протиправних дій за адресою [ADDRESS] . У ході опрацювання даного звернення, що по прибуттю на місце нарядом поліції було встановлено що, інформація не підтверджується, протиправних дій не скоєно, виник конфлікт котрий учасниками був врегульований самостійно. Перевіркою встановлено відсутність ознак вчинення домашнього насильства, заявнику роз`яснено порядок подальших дій. За результатами перевірки звернення від [PERSON] від 14.02.2024 ЄО №6921, інспектором СПДН ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 14.02.2024 до Дніпровського УП ГУНП у місті Києві надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , щодо притягнення до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису доньці гр. [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що 14.02.2024 Дніпровського УП ГУНП у місті Києві із власноруч надрукованою заявою звернулась гр. [PERSON] , [INFO] , з приводу притягнення до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису доньці гр. [PERSON] , [INFO] за вчинення домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру. В ході опрацювання даного матеріалу, було встановлено, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві неодноразово надходили звернення громадянки [PERSON] щодо потерпання від домашнього насильства з боку доньки та онуки ( [NUMBER] від 28.12.2023; ЄО № 31460 від 06.07.2023), в ході опрацювання яких, в результаті опитування окремих мешканців будинку, громадянки [PERSON] , було встановлено, що факт вчинення домашнього насильства не знаходить свого підтвердження. З метою з`ясування додаткової інформації по даному факту, було здійснено додатковий вихід за адресою: [ADDRESS] , де в результаті спілкування з мешканкою квартири [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] , було з`ясовано, що остання особисто знайома з мешканцями квартири [ADDRESS] : [PERSON] , її донькою - [PERSON] та онукою на ім`я [PERSON] , які за характером спокійні, є законослухняними громадянками та жодних протиправних дій до [PERSON] не вчиняють. Стосовно [PERSON] зазначила, що остання постійно безпідставно скаржиться на доньку та онуку, проте звинувачення не відповідають дійсності, та на думку [PERSON] , громадянка [PERSON] можливо має психічні розлади. При неодноразових стуках у двері квартири [ADDRESS] , ніхто не відчиняв. Під час здійснення виходу, із заявами та скаргами звернення не надходили. Громадський порядок порушено не було. У зв`язку з тим, що особи, вказані у зверненні як правопорушники характеризуються з позитивної сторони, ознак вчинення ними домашнього насильства відносно заявника не виявлено, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення (п. 1 ч. 1. ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У зв`язку з відсутністю безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено не було, (частина 1 розділу 11 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника»). За результатами перевірки звернення від [PERSON] від 28.05.2024 ЄО №25285, інспектором СПДН ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складена довідка, відповідно до якої: 24.05.2024 до Дніпровського УП ГУНП у місті Києві надійшла заява від гр. [PERSON] , [INFO] щодо притягнення до відповідальності доньки гр. [PERSON] , [INFO] . Під час опрацювання даного матеріалу було встановлено, що 28.05.2024 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою звернулась гр. [PERSON] , [INFO] , з приводу нанесення тілесних ушкоджень донькою гр. [PERSON] , [INFO] . Крім того гр. [PERSON] в заяві повідомила, що донька гр. [PERSON] вчиняє домашнє насильство, а саме психологічного характеру, що проявляється в словесних образах, нецензурній лайці, а також погрозами фізичною розправою та фізичного характеру - ляпаси, стусани, штовхання і шарпання за волосся. Також поспілкувавшись із сусідами, останні повідомили, що гр. [PERSON] та її донька гр. [PERSON] , [INFO]. характеризуються з позитивної сторони, громадський порядок не порушують, а також шуму чи конфліктів чути не було. Крім того гр. [PERSON] додала, що ніяких протиправних дій відносно своєї матері гр. [PERSON] не вчиняє та не вчиняла. Під час проведення перевірки поспілкувавшись із донькою заявниці - [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що її матір - [PERSON] , [INFO] , у якої вікова деменція постійно безпідставно викликає поліцію, плутається в датах, іменах, носить різні предмети зі смітника, також наголосила, що домашнє насильство відносно [PERSON] ніхто не вчиняє. Крім того, [PERSON] , [INFO] , повідомила, що звернулась з заявою до Дніпровського районного суду міста Києва (справа № 755/12075/23) про визнання її матір - [PERSON] , [INFO] , обмежено дієздатною особою та встановити над нею піклування, призначивши [PERSON] піклувальником. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі № 756/2072/18. У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Згідно із загальним принципом цивільного судочинства - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В даному випадку, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи. Досліджені надані заявником докази не дають суду підстави дійти висновку про наявність в діях заінтересованої особи, [PERSON] , психологічного або фізичного насильства відносно заявника [PERSON] . Заявником не додано доказів які б підтверджували наявність фактів погроз з боку заінтересованої особи, вчинення останньою відносно заявника будь-яких фізичних дій, які б можливо було б розцінити як фізичне насильство. Відсутні в матеріалах справи і докази притягнення [PERSON] до адміністративної або іншої відповідальності за вчинення дій, які можуть бути розцінені як прояв насильства в сім`ї. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , відсутні, у зв`язку з чим заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed