Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

\~ 23\~серпня 2024\~року від\~Роменського ВДВС\~у Роменському\~районі Сумської\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~до суду\~надійшов позов\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ПАТ «Ічнянський\~завод сухого\~молока та\~масла»,\~в якому\~просить:\~визначити частку\~боржника [PERSON] \~у об`єкті\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя з\~ [PERSON] ,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що на виконанні у Роменському ВДВС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 75037572, до складу якого входять виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПрАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» на загальну суму 676510,74 грн. Державним виконавцем направлено запити для виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та джерела отримання доходів до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України з метою виявлення відкритих рахунків у банках, фінансових установах та джерела отримання доходів боржником, проте відкриті рахунки за боржником не значаться, інформація про джерела доходів відсутня. Відповідно до відповіді МВС України за боржником зареєстровано транспортний засіб: Реєстраційний/кадастровий номер: [NUMBER] Найменування: ГАЗ, який відповідно до постанови про розшук майна боржника від 16.05.2024 р. оголошений в розшук. В заяві про примусове виконання рішення стягувачем зазначено про те, що за боржником [PERSON] нерухомого майна на праві приватної власності не має. Разом з тим її чоловік [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 94,1 кв. м, гаража, сараю, літньої кухні, погреба, вбиральні та земельної ділянки кадастровий помер 5910700000:02:019:0118, розташованих за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: житловий будинок літ «А-1» з надвірними будівлями загальною площею 94,1кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., гараж літ «Г», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», погреб лі т. «п/г», вбиральня літ «У», а також земельна ділянка площею 0,1 та, кадастровий номер: 5910700000:02:019:0118, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: [ADDRESS] . Дане нерухоме майно набуте [PERSON] на підставі договору дарування від 17.12.1993 р., зареєстрованого в Роменському МБТ1 06.01.1994р. за №3371. За час шлюбу з [PERSON] було проведено прибудову загальною площею 60,6 кв. м. (згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01 2013р.) та збільшено житлову площу з 16,8 кв.м. до 47,6 кв.м. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна даний житловий будинок зареєстрований за [PERSON] 02.04.2013 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] шлюб укладено 17.06.1988 року номер актового запису 497. 29.05.2024р. до відділу надійшло клопотання від ТОВ «Ічнянський маслозавод» №500 від 23.05.2024р. про звернення до Роменського міськрайонного суду Сумської області з поданням (позовною заявою) про визначення частки боржника [PERSON] у об`єкті права спільної сумісної власності подружжя з [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] . Оскільки частка майна не визначена, подальша реалізація майна, а відповідно і виконання рішення суду без визначення частки майна є неможливим. Ухвалою судді від 02 жовтня 2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року закрито\~підготовче провадження\~по справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 05 грудня 2024 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила обставини, викладені в позові, просила вимоги задовольнити. Представник ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» в судовому засіданні просив позов задовольнити. Відповідачі до суду не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Судом встановлено, що на виконанні у Роменському ВДВС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 75037572, до складу якого входять виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПрАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла» на загальну суму 676510,74 грн. Державним виконавцем направлено запити для виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та джерела отримання доходів до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України з метою виявлення відкритих рахунків у банках, фінансових установах та джерела отримання доходів боржником, проте відкриті рахунки за боржником не значаться, інформація про джерела доходів відсутня. Відповідно до відповіді МВС України за боржником зареєстровано транспортний засіб: Реєстраційний/кадастровий номер: [NUMBER] Найменування: ГАЗ, який відповідно до постанови про розшук майна боржника від 16.05.2024 р. оголошений в розшук. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: житловий будинок літ «А-1» з надвірними будівлями загальною площею 94,1кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., гараж літ «Г», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», погреб лі т. «п/г», вбиральня літ «У», а також земельна ділянка площею 0,1 та, кадастровий номер: 5910700000:02:019:0118, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: [ADDRESS] . Дане нерухоме майно набуте [PERSON] на підставі договору дарування від 17.12.1993 р., зареєстрованого в Роменському МБТ1 06.01.1994р. за №3371, за час шлюбу з [PERSON] було проведено прибудову загальною площею 60,6 кв. м. (згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01 2013р.) та збільшено житлову площу з 16,8 кв.м. до 47,6 кв.м. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна даний житловий будинок зареєстрований за [PERSON] 02.04.2013 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] шлюб укладено 17.06.1988 року номер актового запису 497. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України. Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першоїстатті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed