Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Чухонцева Д.В., звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі виконавчого листа № 2-2456/2011 виданого 18 травня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зменшивши їх з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини; змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №212/5493/24 від 08 липня 2024р. із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зменшивши їх з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Пред`явлені вимоги представник позивача мотивувала тим, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Оскільки подружнє життя не склалося [PERSON] почав проживати окремо. В подальшому Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення на підставі якого виданого виконавчий лист та державним виконавцем 18 березня 2013 року була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-2456/2011 виданого 18 травня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.04.2011 року. Позивачем виконується вказане рішення суду та заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] по утриманню дитини [PERSON] , станом на 01.06.2024р. відсутня. 19 травня 2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від сумісного проживання [INFO] народився [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірів розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] працює в ТОВ «ТІМ-МЕТИЗ» з 24.05.2021р. та займає посаду вантажника. Його заробітна плата є незначною, у зв`язку з чим визначений рішеннями суду розмір аліментів ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому [PERSON] змушений звернутися до суду з позовом та просити зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання дітей з 1/4 частини до 1/6 частини. Ухвалою від 29.07.2024р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 09.09.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 28.10.2024р. постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою від 08.11.2024р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником позивача, адвокатом Чухонцевою Д.В., подано клопотання про проведення судового засідання за її відсутності та задоволення позовних вимог з підстав зазначених в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань від них не надходило. Відзиву не подано. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною четвертою статті 223 ЦПК України установлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення таких причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути в порядку заочного розгляду цивільну справу. Дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист та державним виконавцем 18 березня 2013 року була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-2456/2011 виданого 18 травня 2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.04.2011 року. Як вбачається з розрахунку наданого державним виконавцем, заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] по утриманню дитини [PERSON] , станом на 01.06.2024р. відсутня. 19 травня 2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірів розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Довідки про доходи [PERSON] працює в ТОВ «ТІМ-МЕТИЗ» з 24.05.2021р. та займає посаду вантажника. Нарахована заробітна плата за період з 01.12.2023р. по 31.05.2024р. складає 55 583,83 грн. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на зміни в його матеріальному стані, які ускладнюють сплату ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей в попередньо визначеному розмірі, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як слідує зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3. При цього, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності зменшення попередньо визначеного розміру відповідно до ст. 182 СК України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено,\~що після\~винесення 08\~липня 2024\~р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення №212/5493/24 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у позивача відбулися істотні зміни в майновому стані. Позивач отримує незначну заробітну плату та за рішеннями суду має сплачувати аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 1/2 частки від його доходу. Таким чином,

Outcome: approved