Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 64\~426,70 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19\~417,52 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~30\~980,17 грн.; інфляційні втрати - 10 114,56 грн; три проценти річних 3\~914,45 грн. Також, просить стягнути судові витрати: 2422,40 грн. зі сплати судового збору; 5200,00 грн. на оплату професійної правничої допомоги та витрати за послуги поштового зв`язку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2016 р. між АТ «Ідея Банк» і [PERSON] була укладена угода №С03.211.72613 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до даної угоди, її підписанням позичальник приєднується до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватися кредитними коштами у сумі 15 000,00 грн.( максимальний ліміт кредитної лінії 200\~000,00 грн.) в межах кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Відповідач свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 50\~397,69 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 19\~417,52 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 30\~980,17 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (Фактор) був укладений договір факторингу № 16/11-23. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно п. 2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до вказаного договору факторингу до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С03.211.72613 від 24.06.2016. Згідно розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, за період з 25.07.2019 по 23.02.2022 на суму боргу нараховані інфляційні втрати в сумі 10\~114,56 грн та три проценти річних в сумі 3\~914,45 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитному договору не виконує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, але просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням, відзив на позовну заяву не надав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками та конверти з судовою повісткою, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 24.06.2016 р. між АТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено угоду №С03.211.72613 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до даної угоди, її підписанням позичальник приєднується до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та наддавши Клієнту можливість користуватися кредитними коштами у сумі 15000,00 грн. ( максимальний ліміт кредитної лінії 200\~000,00 грн.) в межах кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Відповідно до п.4 Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку, та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідач свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією належним чином не виконував внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 50\~397,69 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 19\~417,52 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 30\~980,17 гривень. Вказаний розрахунок суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст.626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом положень ч. 1ст. 1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За нормами п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п.2.1. Договору факторингу Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 5.4. Договору факторингу передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та /або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» (Клієнт) уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Умови оплати, визначені пунктом 4.1 Договору факторингу, були повністю виконані Фактором, що підтверджується платіжними інструкціями. Відповідно до Друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С03.211.72613 від 24.06.2016. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права грошової вимоги до [PERSON] АТ «Ідея Банк» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», яке в свою чергу відступило право грошової вимоги на користь ТОВ «Санфорд Капітал». Відповідач свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості виконав частково, останній платіж здійснено в 2017 році, що підтверджується випискою по рахунку позичальника. Судом встановлено, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, за період з 25.07.2019 по 23.02.2022 на суму боргу нараховані інфляційні втрати в сумі 10\~114,56 грн та три проценти річних в сумі3\~914,45 грн. Враховуючи те, що у судовому засіданні підтверджено факт отримання кредитних коштів [PERSON] та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №С03.211.72613 від 24.06.2016 щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, а розмір заборгованості відповідачем не був спростований, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Санфорд Капітал" заборгованість за кредитним договором всього в сумі 64\~426,70 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19\~417,52 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~30\~980,17 грн.; інфляційні втрати - 10 114,56 грн; три проценти річних 3\~914,45 грн. Згідно з ч.\~1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 200,00 грн. Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію ордеру про надання правничої допомоги від 19.08.2024, укладеного між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатом Маслюженко М.П., копію акту приймання-передачі виконаних робіт №2 від 10.05.2024 щодо передачі-прийняття юридичних послуг. З позовної заяви вбачається, що між ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС» укладений договір про надання правничої допомоги №2 від 10.05.2024. П. 1.3. вказано, що перелік Боржників, щодо яких Клієнтом доручається Об`єднанню вчинення дій стосовно стягнення заборгованості , сума заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов договору , зазначаються в Реєстрі боржників. В той же час, як вбачається з реєстру боржників, наданого до суду від 09.04.2024 року та в акті прийому передачі послуг з правової допомоги, прізвище відповідача [PERSON] відсутнє. Отже, враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру витрат на правову допомогу, така вимога не підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial