Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

07.05.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просив визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,законним представником яких є [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 у справі №337/3797/23, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які в ній не проживають протягом тривалого часу, фактична адреса їх проживання невідома. Факт їх реєстрації у квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження та користування майном, суттєво впливає на розмір нарахованих комунальних платежів, він не має можливості оформити субсидію тощо. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 20.05.2024 за вказаним позовом було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 30.07.2024 від третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2019 неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для подальшого влаштування. Дітям було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 12.11.2019 №497 збережено право користування житлом за малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , дітям було призначено опікуна. Проте, 27.08.2020 мати дітей - [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про повернення їй малолітніх дітей. В позові вказала, що відпали причини, що перешкоджали належному виконанню нею батьківських обов`язків по відношенню до дітей, оскільки на даний час в неї змінився образ життя. Вона працевлаштована, має постійний заробіток та гнучкий графік роботи, що дозволить їй безперешкодно займатись вихованням дітей. У квартирі, в якій вона проживає за адресою: [ADDRESS] , створені усі належні умови для проживання дітей разом з нею. В подальшому вона планує жити разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , де діти проживають з опікуном. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2020 у справі №337/3527/20 її позов було задоволено та малолітні діти, у т.ч. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були повернуті на виховання матері. Отже [PERSON] є їх законним представником. Місце проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання їх батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Визнання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] такими, що втрати право користування житловим приміщенням є недоцільним. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що діти набули право власності або користування іншим житлом. Просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 26.08.2024 за клопотанням представника позивача - адвоката Плецької Ю.В. витребувано інформацію щодо матері неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , а саме з Департаменту адміністративних послуг ЗМР про зареєстроване місце проживання; з Міністерства соціальної політики України про місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин кордону за період з 01.01.2021 по 26.08.2024. 04.09.2024 до суду надійшла витребувана інформація з Міністерства соціальної політики України, 09.09.2024 - з Департаменту адміністративних послуг ЗМР, 11.09.2024 - з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. 20.09.2024 від позивача [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Плецька Ю.В., надійшла заява про заміну законного представника неповнолітніх дітей [PERSON] на належного законного представника - [PERSON] , [INFO] . Також просила прийняти змінену позовну заяву, в якій законним представником [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зазначила [PERSON] . Ухвалою суду від 20.09.2024 замінено законного представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] - батька [PERSON] на мати - [PERSON] , а також цією ж ухвалою суду прийнято до розгляду змінену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника, який діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.10.2024 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не прибули, представником позивача - адвокатом Плецькою Ю.В. подано заяву, в якій вона просить провести розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Законний представник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином, зокрема за останнім відомим місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), за останнім відомим місцем проживання ( [ADDRESS] ), а також через публікацію оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов або зустрічного позову вона не подала. Представники третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання третя особа була повідомлена належним чином. Від представника третьої особи надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, рішення просить винести на розсуд суду з урахуванням наданих письмових пояснень. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи, у т.ч. у відсутність законного представника відповідачів на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Аналогічні положення закріплені в ст. 319, 321 ЦК України. Так, відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 47 Конституції України та ст. 1, 9 ЖК України гарантує громадянам право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 379, 383 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема, дружина (чоловік), їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України. Разом з тим, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 у справі №337/3797/23, яке набрало законної сили 26.12.2023, за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визнано право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 18.03.2024 право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] . У вказаній квартирі з 20.11.2012 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2019 у справі №337/1046/19 неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для подальшого влаштування. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 12.11.2019 №497 збережено право користування житлом за дітьми, у т.ч. малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . 27.08.2020 [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про повернення їй малолітніх дітей у зв`язку з тим, що відпали причини, що перешкоджали належному виконанню нею батьківських обов`язків по відношенню до дітей, оскільки на даний час в неї змінився образ життя, вона працевлаштована, має постійний заробіток та гнучкий графік роботи, що дозволить їй безперешкодно займатись вихованням дітей. У квартирі, в якій вона проживає, створені усі належні умови для проживання дітей разом з нею. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2020 у справі №337/3527/20, яке набрало законної сили 23.01.2021, позов [PERSON] було задоволено, малолітні діти, у т.ч. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були повернуті на виховання матері. Зі змісту судового рішення вбачається, що дійсно відпали причини, що перешкоджали належному виконанню [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей та створено належні умови для їх проживання та виховання. Також встановлено, що [PERSON] , а також батько дітей - [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте зняти з реєстрації за вказаною адресою з 02.04.2024. Наразі місце реєстрації [PERSON] невідоме. Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.09.2024 за №19-61982/18/24, інформації про перетин кордону [PERSON] після 23.12.2021 немає. Згідно інформації Міністерства соціальної політики України від 29.08.2024 за №20054/0/2-24/3, [PERSON] як внутрішньо переміщена особа ЄІБД ВПО не зареєстрована. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , законним представником яких є [PERSON] , не є членами сім`ї власника квартири за адресою: [ADDRESS] - позивача [PERSON] , не пов`язані з ним спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, тривалий час в спірній квартирі не проживають та не користується нею, зокрема відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2020 діти проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] , що відповідає вищезазначеним нормам закону. При цьому суд враховує, що [PERSON] , яка є законним представником дітей, та самі діти не є власниками (співвласниками) спірної квартири, 02.04.2024 [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , її малолітні діти проживають саме з нею, як з матір`ю, якою створені умови для їх проживання та виховання, що і було однією з підстав повернення дітей на її виховання. Обов`язок забезпечити дітям належні умови проживання покладені законом на мати [PERSON] , а не на [PERSON] , який не є членом їх сім`ї. З огляду на вказані обставини, суд прийшов до висновку, що діти забезпечені житлом у житлі їх матері, тому підстав для збереження їх права на проживання та користування спірним житлом немає. Жодних обставин, які б свідчили про те, що непроживання відповідачів в спірній квартирі є тимчасовим, їх відсутність в житлі тривалий час має місце з поважних причин, що за певних підстав дає право для збереження за ними цього житла, судом не встановлено. Доказів тому, що позивач яким-небудь чином чинив перешкоди відповідачам в користуванні спірним житлом, суду не надано та в ході судового розгляду таких обставин не встановлено. Також суд враховує, що у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Вказане вище відповідає висновкам, що викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 645/8985/15-ц, від 15.08.2018 у справі № 595/1271/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 720/1210/16-ц, від 16.09.2019 у справі № 760/26492/14-ц. Водночас, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку за адресою спірного житла не зняті, чим чиняться позивачу перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні власністю. Реєстрація відповідачів у квартирі, що їм не належить порушує не тільки право [PERSON] вільно та на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, а також спричиняє йому додаткові витрати в утриманні квартири та порушує житлові права його та членів його сім`ї. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , обґрунтованого заперечення проти позову не надала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. В даному випадку суд вважає, що визнання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування спірною квартирою, в якій вони фактично не мешкають, але зареєстровані, не призведе до порушення їх прав. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved