Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Селидівського міського суду Донецької області найшли матеріали вищезазначеної цивільної справи. Позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд». В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2011, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Шлюб було розірвано 02.12.2022 у судовому порядку. З відповідачем вона не проживає з квітня 2019 року. Позивачка самостійно власними силами намагається забезпечувати, доглядати та виховувати сина. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, зароблені ним гроші йдуть на його власні потреби, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти, починаючи з 26.07.2024 до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. 09.12.2024 представник позивача [PERSON] звернулася через систему «Електронний суд» з заявою про розгляд справи без її та позивачки участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, про день та час слухання справи повідомлялася шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~. 09 грудня 2024 року у судовому засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2011. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що було складено актовий запис №97. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.03.2012 серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. 02.12.2022 шлюб було розірвано у судовому порядку. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Доказів того, що відповідач має дохід, а також його розмір чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні даного спору, позивачем суду не надано. Однак з огляду на те, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності доходу, майна, наявності інших утриманців ним суду не надано, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Із сукупності оцінених судом доказів є підстави для висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, яку за законом зобов`язаний належним чином забезпечувати і утримувати. При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною. Відповідно до ч.1ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31 липня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 968, 96 грн.

Outcome: approved