Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. На підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно довідок відділу виконавчої служби рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , 2006 року народження, щомісяця з 01 березня 2013 по 31 серпня 2013 року та з 01.06.2014 року по 31.12.2015 року. Протягом спірного періоду загальна сума виплаченої допомоги склала 9711,00 гривень. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача виплачену допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу без його часті. Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми № 2-2801/08 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 20 червня 2008 року і до повноліття дитини. На підставі даного рішення Ковпаківським районним судом м. Суми був виданий виконавчий лист (а.с. 10-11). Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] від 26.03.2013 року, від 11.06.2014 року, від 17.12.2014 року, 17.06.2015 року їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , [INFO] , яку [PERSON] отримувала щомісяця з 01 березня 2013 по 31 серпня 2013 року та з 01.06.2014 року по 31.12.2015 року (а.с. 12-20). Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.03.2013 по 31.08.2013 року - 363,00*6=2178,00 грн; з 01.06.2014 по 31.12.2014 року - 385,80*7=2700,60 грн; з 01.01.2015 по 31.08.2015 року - 385,80*8=3086,40 грн; з 01.09.2015 по 31.12.2015 року - 436,50*4=1746,00 грн. (а.с. 21-22). Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування ) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення сплаченої тимчасової допомоги. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Отже позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422 грн. 40 коп. в відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved