Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

03.04.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №2016572387 від 06.10.2017 (продукт CARD) у розмірі 81530, 34 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 42000,00 грн., заборгованість за відсотками 39530,34 грн., а також понесені судові витрати (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМЕО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників, зокрема за Договором про надання споживчого кредиту №2016572387 від 06.10.2017 року (продукт CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] 06.10.2017 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №2016572387, згідно з яким Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором надав відповідачу кредитні кошти за послугою CARD. Відповідач отримав кредитні кошти та деякий час здійснював погашення кредитної заборгованості, останній платіж здійснив 15.03.2021 року. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яке станом на день відступлення права вимоги становить 81530,34 грн.: заборгованості за тілом кредиту 42000,00 грн., заборгованість за відсотками 39530,34 грн. 16.02.2024 позивач направив відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті, яка не була ним отримана та повернута за закінченням терміну зберігання. Ухвалою суду від 28.05.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 71). У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не з`явився, про дату та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують, а також заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. (а.с.76-77, 80-81). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~81\~ЦПК\~України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що 06.10.2017 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №2016572387, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на придбання товару в сумі 10433,83 грн. та сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді в сумі 300,00 грн, всього на загальну суму 11725,04 грн., зі сплатою процентів за фіксованою ставкою 0,01% річних на строк 19 місяців ( а. с.12). Відповідно до п.п.2.2, 2.3, 2.4 Договору було визначено загальний розмір кредитної лінії складає 3000 грн., строк користування кредитною лінією становить 3 роки, проценти за користування кредитною ліні. 40,0%річних. Згідно із розпискою (а.с.13) відповідач підтвердив, що отримав картку № [NUMBER] INSTANT CARD терміном дії -1/20. Як стверджує позивач, банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №2016572387 від 06.10.2027 належним чином, що відповідачем не оспорюється та підтверджується даними з рахунку, відкритому в АТ «ОТП Банк» на ім`я [PERSON] (а.с.34-58), а також розрахунком заборгованості (а.с.14-33). Відповідач у свою чергу, не виконав своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого позивач зазначає про те, що станом на 24.03.2023 виникла заборгованість в розмірі 81530,04 грн. (а.с.14-33). Факт користування кредитними коштами, а також розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджується вищевказаними даними рахунку, відкритому в АТ «ОТП Банк» на ім`я [PERSON] (а.с.34-58), а також розрахунком заборгованості (а.с.14-33), засвідченими уповноваженою особою банку, та відповідачем не оспорюються. 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу, посвідчений Бочкарьовою А.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий №365 (а.с. 5-9). Згідно із витягом з Додатку до Договору факторингу №24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі №265, було відступлено право вимоги за кредитним договором 2016572387 від 06.10.2017 щодо боржника [PERSON] . Загальна сума заборгованості 81530,34 грн., з яких: основна сума боргу 42000 грн., загальна сума відсотків 39530,34 грн. (а.с.10). Згідно із платіжним дорученням №46 від 24.03.2023 позивач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» сплатило визначену договором факторингу суму 7155000,00грн. на рахунок АТ «ОТП Банк» (а.с.11). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст.\~514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною першою статті 1077\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач набув прав кредитора до відповідача за кредитним договором. 16.02.2024 відповідачу було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості наявність простроченої заборгованості за кредитом (а.с.59-62). Доказів погашення заборгованості суду надано не було. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Перевіряючи доводи позивача, щодо розміру заборгованості, суд звертає увагу, що кредит надавався відповідачу на строк 19 місяців, а строк користування кредитним лімітом становив 3 (три) роки, разом із з цим надані : розрахунок заборгованості (а.с.14-33) та рахунок за період з 06.10.2017 по 24.03.2023 (а.с.34-58)- свідчать про те, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися по 24.03.2023 включно. Позивачем не\~надано належних\~і допустимих\~доказів,\~які б\~свідчили про\~те,\~що за\~укладеним кредитним\~договором №2016572387\~від 06.10.2017,\~сторони дійшли\~згоди \~щодо продовження строку користування кредитом. Так, згідно із частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду наведеним у Постанові ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено ані підстави нарахування ані розмір процентів, які підлягали сплаті відповідно до умов договору та в межах строків, визначених у договорі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 42000,00грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2481 гривень, (а. с. 4), підлягають стягненню на його користь з відповідача, враховуючи, що сума судового збору сплачена у мінімальному обов`язковому розмірі, та є збитками позивача. . Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно з переліком складу, обсягу та видів виконаних робіт, наведеному в Акті про надання правової допомоги від 29.08.2024 (а.с.87) Адвокатське бюро «Юлії Чміль» відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 надав клієнту юридичні послуги у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із [PERSON] , вартість яких становить 7000,00 грн. : ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа Клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи 3000,00 грн.; складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками 4000,00грн. Суд звертає увагу, що за змістом позовної заяви позивач зазначив про те, що очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову (на 51,51%)понесені втрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 3605,70 грн., що становить 51,51% від 7000,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial