Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та просить суд позбавити їх батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , стягнувши аліменти на його утримання, посилаючись на злісне ухилення відповідачів від виконання покладених на них законом батьківських обов`язків. В обґрунтування вимог зазначено, що мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює.Батько неповнолітнього, відомості про якого записані відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , який за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ст. 185 ч.2, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, відбував покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45) з 03.06.2020 по 30.04.2023, не працює.29.03.2023 відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , працівниками комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради, в присутності інспектора сектора ювенальної превенції відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та завідувача сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я.Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 17.05.2023 № 194 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, неповнолітньому [PERSON] , [INFO] » неповнолітній має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.Мати неповнолітнього періодично проходить лікування в комунальному підприємству «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до довідки комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №3556 від 22.05.2023, остання на теперішній час не страждає хворобою, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, але в своєму поясненні від 18.07.2023, наданому в службі у справах дітей вона має сумніви щодо повернення сина в сім`ю. 21.07.2023 [PERSON] зателефонувала в службу у справах дітей та повідомила, що вона та її чоловік згодні з позбавленням їх батьківських прав відносно сина.Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 19.07.2023 №282 «Про влаштування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до державного навчального закладу«Криворізький центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівельної галузі» на повне державне забезпечення.Відповідно до повідомлення відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.08.2023 № 45.1/2-2428ЄО, згідно перевірки інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , протягом 2022-2023 років до адміністративної відповідальності не притягувалися.Згідно з інформацією Криворізького міського центру соціальних служб від 30.08.2023 №01-08/294 фахівцем із соціальної роботи здійснено вихід в сім`ю гр. [PERSON] , [INFO] . У ході відвідування з`ясовано, що житло складається з трьох кімнат, умови проживання задовільні. У квартирі наявний ремонт. Дитина має власне ліжко, письмовий стіл, гаджет, наявна оргтехніка. Запас продуктів харчування достатній. Батьки мають намір повернути дитину додому.Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення від 02.08.2023 №294/01-08 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на обліку в управлінні не перебувають, державних соціальних допомог на сина не отримують.24.05.2023 відповідач надала письмове пояснення в службі у справах дітей, що не має можливості повернути сина додому в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.18.07.2023 у своєму поясненні [PERSON] зазначила, що має сумніви щодо повернення сина в сім`ю.28.08.2023 [PERSON] звернулась до служби у справах дітей з заявою щодо повернення сина їй на виховання та зобов`язується забезпечувати його всім необхідним, утримувати доглядати за ним.Питання щодо втрати статусу дитини, позбавленої батьківського піклування неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та передачу його на виховання батькам було винесено на комісію 06.09.2023. Але відповідачі на комісію не з`явились, на зв`язок не виходять. Враховуючи викладене, оскільки зазначені факти можна розцінювати як ухилення відповідачів від виконання покладених на них законом батьківських обов`язків, позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 19.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судовому засіданні представник виконкому Довгинцівської районної в місті ради Безверха О.Г. позов підтримала, посилаючись на обставини, вказані у позові, просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не надали. Представник служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради Маркова С.А. у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позові. Представник Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позові. Суд, заслухавши представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. У судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 07.09.2018 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №663 від 28.08.2007, батьками неповнолітнього є відповідачі у справі: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9 - копія свідоцтва, а.с. 10 - копія витягу). Мати неповнолітнього зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює (а.с. 7 - копія паспорту, а.с. 22 - копія довідки).Батько неповнолітнього зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21 - копія довідки), фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області був засуджений за ст. 185 ч.2, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, відбував покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45) з 03.06.2020 по 30.04.2023, не працює (а.с. 11, 12 - копії відповідей на запити). Також судом встановлено, що 29.03.2023 відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , працівниками комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради, в присутності інспектора сектора ювенальної превенції відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та завідувача сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я (а.с. 14). Протягом перебування у вказаній вище лікарні з 15.03.2023, дитину ніхто не відвідував та не цікавився станом її здоров`я (а.с. 13 - копія повідомлення). Наказом начальника служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради Займукової І.А. від 05.04.2023 за №69, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , взятий на первинний облік (а.с. 17 - копія наказу, а.с. 16 - копія довідки). Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 17.05.2023 № 194 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, неповнолітньому [PERSON] , [INFO] » неповнолітній має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 18 - копія рішення). Крім того, судом встановлено, що мати неповнолітнього періодично проходить лікування в комунальному підприємству «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до довідки комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №3556 від 22.05.2023, остання на теперішній час не страждає хворобою, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с. 15). 24.05.2023 відповідач [PERSON] надала письмове пояснення в службі у справах дітей, що не має можливості повернути сина додому в зв`язку з тяжким матеріальним становищем (а.с. 23). Але в своєму поясненні від 18.07.2023, наданому в службі у справах дітей, вона вже мала сумніви щодо повернення сина в сім`ю (а.с. 24). Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 19.07.2023 №282 «Про влаштування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до державного навчального закладу«Криворізький центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівельної галузі», неповнолітнього [PERSON] влаштовано на повне державне забезпечення (а.с. 19 - копія рішення). 28.08.2023 [PERSON] звернулась до служби у справах дітей з заявою щодо повернення сина їй на виховання та зобов`язалася забезпечувати його всім необхідним, утримувати доглядати за ним(а.с. 25). Як наслідок фахівцем із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб здійснено вихід у сім`ю гр. [PERSON] . У ході відвідування з`ясовано, що житло складається з трьох кімнат, умови проживання задовільні. У квартирі наявний ремонт. Дитина має власне ліжко, письмовий стіл, гаджет, наявна оргтехніка. Запас продуктів харчування достатній. Батьки мають намір повернути дитину додому.(а.с. 28 - копія інформації). У зв`язку з чим питання щодо втрати статусу дитини, позбавленої батьківського піклування неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та передачу його на виховання батькам було винесено на комісію 06.09.2023. Але відповідачі на комісію не з`явились, на зв`язок не виходять (а.с. 29 - копія витягу з протоколу засідання). Відповідно до інформації з УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 02.08.2023 за №13/15-102, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на обліку в управлінні не перебувають, державних соціальних допомог на сина [PERSON] , [INFO] , не отримують (а.с. 27). Крім того, згідно повідомлення відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.08.2023 № 45.1/2-2428ЄО, згідно перевірки інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , протягом 2022-2023 років до адміністративної відповідальності не притягувалися (а.с. 26). Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 07.12.2023 №8/26-497 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , виконком вважає за потрібне позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] (а.с. 31-33). Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Тобто, жоден висновок для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. При вирішенні питання щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви доказів, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. На підставі викладеного, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачів від належного виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачі не займаються вихованням доньки [PERSON] , не забезпечують її матеріально, не виявляють щодо неї батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON] . Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що судом підтверджена доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з відповідачів, кожного окремо, аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні останнього не надано або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України судом не встановлено. Також судом встановлено, відповідач [PERSON] є працездатною особою, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні останньої не надано або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 13.12.2023. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про доцільність стягнення щомісячного стягнення з кожного відповідача окремо аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 13.12.2023 до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» та, оскільки предметом судового розгляду є дві позовні вимоги: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, які були задоволені, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

Outcome: approved