Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом та після залучення відповідачів, які є правонаступниками первісного відповідача, просила скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на будівлю продовольчого магазину № [NUMBER] , проведену 19.05.2006 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства серії ЯЯЯ №842855Є виданого на підставі рішення Хмельницького міськвиконкому №327-А від 18.05.2006 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14808039, визнати за нею право власності на будівлі продовольчого магазину № [NUMBER] , загальною площею 189,9 кв.м., скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 118,4 кв.м., проведену 25.11.2014 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу Папкою Т.В. на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 03.07.2006 року Управлінням житлово-комунального господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 510321168101, визнати за нею право власності на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 118,4 кв.м., скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 6810100000:19:003:0058, яка розташована у [ADDRESS] , що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) проведену 07.10.2020 року державним реєстратором Хмельницької міської ради Воротною О.І. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О. 22.10.2011 року №6581, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2190836968101, визнати за нею право власності на частини земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 6810100000:19:003:0058, яка розташована у [ADDRESS] , що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6822789800:06:006:0021, яка розташована за адресою Хмельницька область, Красилівський район, Яровецька сільська рада «за межами населеного пункту», що призначена для ведення особистого селянського господарства, проведену 25.03.2020 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.05.2012 року, серія ЯК №686083, реєстраційний номер 2061437768227, визнати за нею право власності на частину земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6822789800:06:006:0021, яка розташована за адресою Хмельницька область, Красилівський район, Яровецька сільська рада «за межами населеного пункту», що призначена для ведення особистого селянського господарства, визнати за нею право власності на частину транспортного засобу RENAULT MAGNUM, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що був зареєстрований за Приватним Підприємством «ФІРМА «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕДЕМ», визнати за нею право власності на частину транспортного засобу BMW X5 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що був зареєстрований за Приватним Підприємством «ФІРМА «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕДЕМ», стягнути на її користь грошову компенсацію вартості частини статутного капіталу Приватного Підприємства «ФІРМА «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕДЕМ» у розмірі 500 000 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в інтересах позивача підтримав, просить їх задовольнити, підтвердила обставини, що викладені в позовній заяві з врахуванням уточнень. Відповідачка [PERSON] , направила до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, своїх представників е направили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 10 вересня 1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі було [PERSON] було набуто у власність будівлю продовольчого магазину в будинку [ADDRESS] загальною площею 189,9 кв.м., квартирі [ADDRESS] , земельну ділянку площею 2.00 га, кадастровий номер 6822789800:06:006:0021. розташовану на землях Яровецької сільської ради Красилівського району за межами населених пунктів, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Позивачка звернулася з позовом до суду про визнання за нею права власності на частину вказаного майна, вказуючи, що воно набуте в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Також просить визнати за нею право власності на 1,2 частину транспортного засобу RENAULT MAGNUM, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що був зареєстрований за Приватним Підприємством «ФІРМА «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕДЕМ», визнати за нею право власності на частину транспортного засобу BMW X5 2015 РОКУ ВИПУСКУ, реєстраційний номер [NUMBER] , що був зареєстрований за Приватним Підприємством «ФІРМА «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕДЕМ» та стягнути на її користь грошову компенсацію вартості частини статутного капіталу Приватного Підприємства «ФІРМА «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕДЕМ» у розмірі 500 000 грн.. Також вказує, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте під час шлюбу. [INFO] відповідач помер. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були залучені до участі у справі як відповідачі, оскільки вони є правонаступниками померлого відповідача. В силу ст.ст.60, 61 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом застосування презумпції згідно зі ст. 60 СК України майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Підтвердженими та обгрунтованими є вимоги про визнання права власності на 1,2 частини будівлі продовольчого магазину в будинку [ADDRESS] загальною площею 189,9 кв.м., квартири [ADDRESS] та земельну ділянку площею 2.00 га, кадастровий номер 6822789800:06:006:0021. розташовану на землях Яровецької сільської ради Красилівського району за межами населених пунктів, призначеної для ведення особистого селянського господарства. В цій частині позов підлягає до задоволення. Вимога про визнання за позивачкою права власності на частку у земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер 6810100000:19:003:0058 по [ADDRESS] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) задоволенню не підлягає. оскільки така земельна ділянка не перебувала ані у приватній власності [PERSON] ані у спільній власності подружжя, що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.03.2021 року. Згідно зазначеної інформації у приватній власності [PERSON] чи у спільній разом з [PERSON] сумісній власності на даний час не перебувала земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 6810100000:19:003:0058 по [ADDRESS] . Вимоги про визнання за позивачкою права власності на частку у Т3 RENAULT MAGNUM, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , що був зареєстрований за ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ», а також на частку ТЗ BMW X5, 2015 р.в., р/н [NUMBER] . що був зареєстрований за ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ», також не підлягають до задоволення, оскільки зазначені транспортні засоби ніколи не належали [PERSON] , як не перебували і не перебувають у спільній сумісній власності подружжя. Зазначені транспортні засоби ніколи не придбавалися за рахунок спільних коштів подружжя і ніколи не були зареєстровані за подружжям [PERSON] . вказані транспортні засоби були зареєстровані «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ». Вказані обставини підтверджується копією листа регіонального Сервісного центру ГЦС МВС в Хмельницькій області від 24 листопада 2020 року №31/22-K-28. копіями Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу RENAULT MAGNUM. 2007 p.в.. p/н [NUMBER] . та BMW X5.2015 p.в. p/н [NUMBER] . Зміст вказаних Свідоцтв про реєстрацію Т.3. свідчить. що обидва автомобілі належать на праві власності юридичній особі - ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ», відповідно з 2015 та з 2019 року, а тому вказані автомобілі не можуть бути предметом поділу спільного майна подружжя [PERSON] . Згідно ст.96 ЦК України - юридична особа відповідає за своїми зобов?язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов?язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов?язаннями ї учасника (засновника) крім випадків, установлених установчими документами та законом. Особи, які створюють юридичну особу, несуть солідарну відповідальність за зобов?язаннями, що виникли до її державної реєстрації. Оскільки у Статуті ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» відсутні відомості про те, що майно вказаного підприємства може бути використано для задоволення особистих зобов?язань засновника [PERSON] , тому позовна вимога про визнання права власності за позивачем на частку транспортних засобів, які належать на праві власності вказаному підприємству, в силу приписів ст.96 ЦК України та ст.66 ГК України, задоволена бути не може. При цьому слід зазначити, що посилання позивача в обгрунтування цієї частини позовних вимог на ст. 191 ЦК України є недоречним. оскільки вказаною правовою нормою констатується статус майна підприємства - як цілісного майнового комплексу, однак такий правовий статус майна приватного підприємства зовсім не означає, придбане за рахунок прибутків від своєї підприємницької діяльності майно приватного підприємства поширюється режим спільної власності подружжя. Статтею 66 ГК України визначено, що джерелами формування майна підприємства с не лише грошові та матеріальні внески засновника, але й майно, придбане в інших суб?єктів господарювання, організацій і громадян, у встановленому законодавством порядку. Зазначені у позовній заяві автомобілі не були придбані засновником і не були внесені до статутного капіталу зазначеного приватного підприємства подружжям [PERSON] , а були придбані самим підприємством за рахунок прибутків підприємства через свої статутні виконавчі органі, тому право власності на зазначені автомобілі виникло саме у юридичної особи, а не у її засновника, що доводиться Свідоцтвами про реєстрацію зазначених Т3. За таких обставин правовий висновок Конституційного Суду України, викладений у рішенні від 19.092012 року у справі N?1-8/2012 про те, що ... Статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об?єктом їх спільної сумісної власності - не може бути застосований до спірних правовідносин сторін. оскільки Статутний капітал ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» на момент створення вказаного підприємства 30.10.2007 року був зазначений у розмірі 0,00 грн. і за рахунок спільних коштів подружжя не формувався. Пізніше у 2019 році до Статуту підприємства було внесено зміни і було задекларовано розмір статутного капіталу підприємства 1000 000,00 грн. Проте такий розмір статутного капіталу не був сформований через відсутність прибутків у підприємства та через відсутність можливості засновника [PERSON] сформувати за рахунок внесків засновника у розмірі 1000 000.00 грн.. Саме з пієї причини на даний час розмір статутного капіталу ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» приведений до реальних розмірів його активів і складає суму 100 000.00 грн.. В той же час, зазначені у позові транспортні засоби також не були при бані подружжям [PERSON] за спільні кошти подружжя, а були придбані за рахунок прибутку підприємства, і тому належать на праві власності вказаному підприємству як юридичній особі і не можуть належати одночасно подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Додана копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.03.2021 року доводить зазначені обставини. В цій частині в позові слід відмовити. Позовна вимога щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості частки статутного капіталу ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» у розмірі 500 000,00 грн. також задоволена бути не може за наступних підстав. Конституійний Суд України у рішенні від 19.092012 року у справі №1-8/2012. Дійшов висновку про те, що ... Статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, с об?єктом їх спільної сумісної власності. В той же час Статутний капітал ПП«Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» на момент створення і державної реєстрації підприємства 30.10.2007 року не був створений і задекларований взагалі, оскільки цього не вимагає законодавство України. В 2019 році Статутний капітал підприємства у задекларованому розмірі 1 000 000 грн. сформований не був, а тим більше не був сформований за рахунок внеску засновника із спільних коштів подружжя. На даний час розмір Статутного капіталу ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» складає 100 000 грн., однак він був сформований не за рахунок внесків за рахунок спільної власності подружжя [PERSON] а за рахунок прибутків самого підприємства, чи юридичної особи, а тому вартість частки вказаного Статутного капіталу, а тим більше у сумі 500 000 грн. - не може бути стягнута з [PERSON] на користь позивачки, незважаючи на правові висновки, яких дійшов Конституційний Сул України у справі №1-8/2012 в рішенні від 19.092012 року. За таких обставин, позовна вимога щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості частки статутного капіталу ПП «Фірма «Торговий Дім ЕДЕМ» у розмірі 500 000 грн. задоволена бути не може с причин її необґрунтованості і незаконності. В цій частині також слід відмовити в задоволенні позову. Судові витрати слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 5 928 грн..

Outcome: approved