Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому\~2024\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «Авансар». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 жовтня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено Заяву (оферту) № 200355807, а саме Договір про надання та використання платіжної картки № 2620652352401 з бажаним кредитним лімітом 0 грн., максимальним кредитним лімітом 50\~000 грн., максимальна ставка по ліміту 58,8 % річних, реальна процентна ставка по кредиту 90,19 %. ПАТ «Банк Михайлівський» належним чином виконав умови договору, однак [PERSON] зі свого боку умови договору не виконав. 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 11/05 від 17 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авансар», позивач набув права вимоги до [PERSON] за договором № 200355807 від 12 жовтня 2015 року. Згідно витягу з реєстру до вищезазначеного Договору відступлення прав вимоги станом на 29 січня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 200355807 від 12 жовтня 2015 року становить 23\~494,11 грн., з яких: 7\~710,35 грн. борг за основним зобов`язанням, 15\~783,76 грн. борг по нарахованим доходам. За викладених обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 200355807 від 12 жовтня 2015 року в розмірі 23 494,11 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник ТОВ «Авансар» не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності позивача, заявлені вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 12 жовтня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» шляхом підписання заяви (оферти) № 200355807 на умовах, викладених у Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку та Тарифах по картках Банку, укладено договір про надання та використання платіжної картки. Відповідно до умов зазначеної вище заяви, максимальний кредитний ліміт встановлено у розмірі 50\~000 грн., максимальна ставка по ліміту 58,8 % річних, реальна процентна ставка по кредиту (в процентному виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватися в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку його дії) 90,19 %, абсолютне подорожчання кредиту (в грошову виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватися в повному обсязі максимального кредитного ліміту протягом всього строку його дії) 24\~793,16 грн. Згідно Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги, укладеного 20 липня 2020 року між між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», в порядку та на умовах, визначених договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 11/05 від 17 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авансар», первісний кредитор відступає новому кредитору належні права вимоги в сумі 222\~456\~555,27 грн., а новий кредитор набуває права вимоги та зобов`язується сплатити первісному кредитору за це грошові кошти в сумі та на умовах, визначених даним договором. \~ \~ \~ \~За змістом Витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору від 17 травня 2021 року, ТОВ «Авансар» набув право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 200355807 від 12 жовтня 2015 року, загальний розмір заборгованості якого становить 23 494,11 грн., з яких: 7 710,35 грн. борг за основним зобов`язанням, 15 783,76 грн. розмір заборгованості по нарахованим доходам. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Положеннями статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи видно, що ТОВ «Авансар» просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 200355807 від 12 жовтня 2015 року у розмірі 23 494,11 грн., яка складається із: 7 710,35 грн. боргу за основним зобов`язанням, а також 15 783,76 грн. боргу по нарахованим доходам. Однак, позивачем не надано належним чином складеного розрахунку на підтвердження заявлених вимог, з якого б суд міг з`ясувати та перевірити правомірність встановлення заявленого розміру заборгованості відповідача, зокрема, боргу по нарахованим доходам. Крім того, умовами договору не передбачено такого поняття як «нараховані доходи», підстави встановлення, розмір та порядок визначення. Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що зобов`язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 200355807 від 12 жовтня 2015, у повному обсязі не виконано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу за основним зобов`язанням у розмірі 7\~710,35 грн. Щодо заявлених ТОВ «Авансар» про стягнення із [PERSON] заборгованості по нарахованим доходам у розмірі 15 783,76 грн., то суд не вбачає правових підстав для їх стягнення, тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн., що підтверджується оригіналом платіжної інструкції № 3375 від 26 січня 2024 року (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов задоволено частково, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 999, 25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial