Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , як його дружина, прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом прав та інтересів [PERSON] 06 листопада 2024 року з відповідним позовом звернувся до суду. 06 листопада 2024 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання (а.с. 50). Позивач у п. 2 позовних вимог просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 2). Представник відповідача подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника селищної ради (а.с. 56). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що представник відповідача у заяві № 02-13/4043 від 25.11.2024 (а.с. 56) визнала позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 липня 2002 року (копія на а.с. 6), стверджується, що [PERSON] помер [INFO] у с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідками старости Рівненського старостинського округу № 499 від 15 серпня 2024 року, № 01-17/559 від 10 жовтня 2024 року (а.с. 8,9), виписками з погосподарської книги за 1996-2000 роки, за 1991-1995 роки (а.с. 14, 15), рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16 червня 1988 року (а.с. 16), архівним витягом Мурованокуриловецького архівосховища № 697 від 06 серпня 2024 року «Про передачу землі громадянам в приватну власність» (а.с. 38) стверджується, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] , який, згідно технічного паспорту (а.с. 18-26), було побудовано у 1985 році. Із довідки старости Рівненського старостинського округу № 01-17/558 від 10 жовтня 2024 року (а.с. 11) слідує, що свідоцтво про право власності на житловий в [ADDRESS] не видавалося, а довідкою начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації (а.с. 37), - що право власності на це домоволодіння за [PERSON] не зареєстровано. Зокрема, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 399828056 від 18 жовтня 2024 року (а.с. 17) стверджується, що в реєстрі прав власності на нерухоме майно на вказаний вище будинок відомості відсутні. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78673400 від 09.10.2024 слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишив (а.с. 43). Статтею 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Спадковою справою заведеною 04 березня 2003 року № 106/2003-03-04 (копія а.с. 61-72) до майна померлого [PERSON] доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом та частково оформила (а.с. 62, 71), а сини спадкодавця [PERSON] і [PERSON] спадщину не прийняли та на неї не претендують (а.с. 63-64). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевича О.І. № 227/02-31 від 09 жовтня 2024 року (а.с. 42) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved