Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

\~\~У вересні 2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, обґрунтовуючи його тим, що 19.09.2021 року на а/д Стрий-Знам`янка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mazda» н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки «Chevrolet» н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до Постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2022 року у справі № 705/4311/21 відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.3 ст.126 та ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт, що відповідач, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди вжив алкоголь. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mazda» н.з. [NUMBER] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-202239853. Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet» н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ складає 60320,01 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 50240,00 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату потерпілому [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 50270,00 грн. Позивач зазначає, що враховуючи винуватість відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 50270,00 грн. 26 січня 2021 року відповідачу було направлено досудову вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання даної позовної заяви відповідач не їх сплатив. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача на свою користь у порядку регресу грошові кошти в розмірі 50270,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300,00 грн. та судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.10.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~Представник позивача ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві, також надав згоду на заочний розгляд справи, у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.40). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі та відзив до суду не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що між страховиком ТДВ «СГ «Оберіг» та страхувальником [PERSON] 18.12.2020 року укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб: «Mazda» н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , поліс серії ЕР №202239853, строк дії полісу визначено із 19.12.2020 року 00:00:00 до 18.12.2021 року 23:59:00 (а.с.8-9). Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.01.2022 року у справі №705/4310/21 встановлено, що [PERSON] 19.09.2021 року о 10 годині 55 хвилин на 542км а/д Стрий-Знам`янка, керуючи автомобілем MAZDA626д.н.\~ [NUMBER] , виконуючи обгін виїхав на смугу зустрічного руху, не впевнившись, що це буде безпечно і здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле АВЕО д.н.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.14.2В Правил дорожнього руху. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ознаками ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Дана постанова набрала законної сили 25.01.2022 року (а.с.11). Крім того, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2021 року у справі №705/4395/21 встановлено, що [PERSON] 19.09.2021 року о 10 год. 50 хв. на 542км+500м. а/д Стрий-Ізварино, вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди, з його участю, що було встановлено після продуття останнім приладу Драгер, який показав результат 3,60%, при допустимій нормі 0,20%, чим порушив п. 2.10є\~ПДР. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено штраф у виді 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки. Постанова набрала законної сили 23.11.2021 року (а.с.12). Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2022 року у справі №705/4311/21 встановлено, що 19.09.2021 о 10 годині 55 хвилин [PERSON] на 542 км+500м а/д Стрий-Знам`янка, керував автомобілем MAZDA 626 д.н. [NUMBER] , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування т.з., чим порушив вимоги п.2.1.а\~ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3\~ст.126 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно\~\~ [PERSON] за ознаками ч.3\~ст.126 КУпАП\~ закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Дана постанова набрала законної сили 01.03.2022 року (а.с.10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже суд встановив, що 19 вересня 2021 року, на момент вчинення ДТП, автомобілем «MAZDA 626 д.н. [NUMBER] », який був забезпечений Полісом серії ЕР №202239853 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ «СГ «Оберіг», керував [PERSON] , з вини якого сталася вказана вище дорожньо-транспортна подія, та який вжив алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником легкового автомобілю «Chevrolet AVEO», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.15). Згідно з ремонтною калькуляцією від 08.11.2021 року № 33708 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet» н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ становила 60320,01 грн (а.с.13-14 зворот). 24 січня 2022 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування (шляхом безготівкового перерахування коштів по зазначеним реквізитам) у справі №33708 у розмірі 50270,00 грн (а.с.15 зворот). Відповідно до страхового акту №33708/1 від 01.02.2022 року затверджено розрахунок страхового відшкодування в розмірі 50270,00 грн (а.с.16). 01 лютого 2022 року ТДВ «СГ «Оберіг» виплатило [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту від 01.02.2022 року\~\~№33708/1 в сумі 50270,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції №2447 від 01.02.2022 року (а.с.16 зворот). 26 січня 2021 року за вихідним номером №33708/1 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 50270,00 грн на адресу [PERSON] (а.с.17). Суд враховує положення п.п. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акта від 01.02.2022\~\~року №33708/1 в сумі 50270,00 грн. за пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача [PERSON] , який на момент скоєння цієї пригоди керував транспортним засобом та після ДТП вживав алкоголь (горілку). Таким чином, враховуючи встановлені обставини, у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до [PERSON] як до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду в сумі 50270,00 грн у порядку п.п.в) п. п.38.1.1. п. 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача суд стягує у порядку регресу 50270,00 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №33708/1 про надання професійної правничої допомоги від 04.09.2024 року, яким передбачена сума гонорару - 7 300,00 грн (а.с.18-19), акт прийому-передачі наданих послуг від 13.09.2024 року, в якому зазначені надані позивачеві послуги, витрачений адвокатом час на надання вказаних послуг та їх вартість (а.с.20), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Стецюру О.В. серії ВН №000227 від 24.01.2018 року (а.с.20 зворот), довіреність №2024/Ю/1/А від 01.01.2024 року (а.с.21). За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. При встановленні гонорару, враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд вважає за необхідне зазначити, що аналогічні критерії розумності та реальності застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, виходячи з предмета та підстав позову, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, суд дійшов висновку, про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7300 грн. Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судові з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved