Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 31.10.2024 представник Чуча С.О. в інтересах ТзОВ «Іннова Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтований тим, що 10.02.2024 ТзОВ «Іннова Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання грошових коштів у позику №2994850224, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 9\~200 грн., а позичальник зобов`язався повернути його разом з процентами за користування кредитом на умовах та в строк, встановлений договором. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, суму кредиту не повернув, процентів за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим у нього станом на дату подання позову утворилася заборгованість в розмірі 69 460 грн., з них: 9 200 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 60 260 грн. - заборгованість за процентами. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. 02.12.2024 представник позивача [PERSON] через систему «Електроний суд» подала письмові пояснення, в яких уточнила аргументи позовної заяви (в основному - повторюючи їх) та зазначила про те, що обставин пролонгації за договором позики не відбувалося. Сума процентів за користування кредитом, нарахованих в межах строку кредитування, становить 4\~830 грн., а поза можами такого строку - 55\~430 грн. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 04.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. 02.12.2024 представник позивача [PERSON] через систему «Електроний суд» на вимогу суду (ухвала від 04.11.2024) подала письмові пояснення. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Позивач подав клопотання (включив його в текст позовної заяви) про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 02.12.2024 суд постановив протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2\~ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 10.02.2024 ТзОВ «Іннова Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання грошових коштів у позику №2994850224 (далі - Договір позики), за умовами якого (п. 1.1) кредитодавець зобов`язався надати позичальнику позику (кредит) у розмірі 9\~200 грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику (кредит) у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3, 1.5 та/або 1.6 цього договору (а.с. 11-16). Інші умови Договору позики №2994850224 від 10.02.2024: - тип позики - кредит (п. 1.1.1); - мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.1.2); - процентна ставка - фіксована (п. 1.1.3); - строк позики - 21 день (п. 1.2); - дисконтна (знижена) процентна ставка 1,5% на день (547,5% річних) (п. 1.1.4); - позаакційна (базова) процентна ставка - 2,5% на день (912,5% річних) (п. 1.1.5); - дата надання позики - 10.02.2024 (п. 1.3.1); - дата повернення позики - 02.03.2024 (п. 1.3.2); - на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,5% від суми позики за кожний день користування позикою (п. 1.5); - у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору, застосовується позаакційна (базова) процентна ставка, визначена у пункті 1.1.5 цього договору, з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, та відображаються позичальнику в особистому кабінеті (п. 1.5.1); - у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п. 1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,5% на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою (п. 1.6); - позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку, вказаного в п. 1.2 та/або 1.3 договору (п. 1.8). 10.02.2024\~ТзОВ «Іннова\~Фінанс» надало\~(перерахувало)\~ [PERSON] грошові кошти в сумі 9\~200 грн. (анкета клієнта, а.с. 7, договір про надання послуг з приймання та переказу коштів №160523/1 від 16.05.2023, а.с. 8-10, квитанція до платіжної інструкції №19763-1354-86931820 від 10.02.2024, а.с. 21). За розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за Договором позики №2994850224 від 10.02.2024 становить 69\~460 грн., з них: 9 200 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 60 260 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Проценти нараховувалися позивачем по 29.10.2024 включно, виходячи з бази нарахування - 9\~200 грн. (тіло кредиту), процентної ставки - 2,5 %, періоду прострочення - 262 дні (дані позовної заяви, а.с. 2-5). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, суд висновує, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо стягнення суми (тіла) кредиту ТзОВ «Іннова\~Фінанс» та\~ [PERSON] в електронному вигляді уклали договір про надання грошових коштів у позику №2994850224 від 10.02.2024, який за своєю правовою природою є кредитним договором. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 9\~200 грн., однак їх у встановлений договором строк не повернув. А тому позивач вправі вимагати їх повернення. Отже, в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Щодо стягнення процентів за користування кредитом в межах строку кредитування Позивач нарахував відповідачу заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 62 200 грн., виходячи з бази нарахування - 9 200 грн. (тіло кредиту), процентної ставки - 2,5 % та періоду прострочення - 262 дні (по 29.10.2024 включно). Суд не погоджується з розрахунком позивача з таких мотивів. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). За обставинами справи, погодженим строком кредитування є строк 21 день (п. 1.2 договору позики). Обставини пролонгації строку позики згідно з розділом 4 договору позики визнаються позивачем (ч. 1 ст. 82 ЦПК України) та судом не встановлені. Відтак, суд вважає, що позивач вправі нараховувати проценти за користування кредитом лише за період погодженого строку кредитування. За обставинами справи, протягом погодженого строку кредитування, визначеного в п. 1.2 договору позики, тобто 21 дня, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,5% на день (п. 1.5 договору позики). Як вже зазначалося, обставин пролонгації строку позики згідно з розділом 4 договору позики, які згідно п. 1.5.1 договору позики давали б позивачу підстави застосовувати базову процентну ставку в розмірі 2,5% на день, судом не встановлено. Відтак, суд вважає, що позивач вправі нараховувати проценти за користування кредитом за період погодженого строку кредитування за процентною ставкою 1,5% на день. Отже, за розрахунком суду, сума процентів за користування кредитом, сплати яких позивач вправі вимагати, становить 2 898 грн. (9\~200 грн. (тіло кредиту) х 1,5 % (процентна ставка) х 21 день (строк кредитування). Такий розмір процентів відповідає і узгоджується з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, яка міститься в паспорті споживчого кредиту, а.с. 18-20). Отже, в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Щодо стягнення процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування Пунктом 1.6 договору позики сторони погодили, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п. 1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,5% на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою. Тобто сторони унормували такий випадок і передбачили можливість нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (п.п. 115-116): «Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови). Тобто твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України». Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. \~ \~ \~ \~Відтак, суд висновує, що проценти за користування кредитом, які нараховані позивачем поза межами строку кредитування, є мірою цивільно-правової відповідальності позичальника, та за правовою природою вони є процентами річними у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України. Такі проценти нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а тому, відповідач, як позичальник, на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України. Отже, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial