Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У червні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] , яка діє в особі адвоката Савіцької А.О., з позовом до [PERSON] , треті особи: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтували тим, що після народження дитини подальше сімейне життя позивача та відповідача не склалось, з 2015 року позивач та відповідач припинили проживання разом, не підтримували сімейні відносини та не ведуть спільне господарство. Відповідач [PERSON] не виконує батьківські обов`язки закріплені в ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України відносно своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його життям, розвитком, не забезпечує належних умов для проживання, у зв`язку з чим є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Справу було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в особі свого представника - адвоката Савіцької А.О. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, копію позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також нотаріально посвідчену заяву в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в судове засідання свого представника не направила, однак надали висновок в якому висловили думку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I [NUMBER] виданого 23.03.2012 ВРАЦС Ствятошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 743 (а.с. 8) 01.08.2020 позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та набула прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.08.2020 Святошинським районним у м. Києві ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 572 (а.с. 17). За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі 759/6056/20 було задоволено позов та стягнуто аліменти на користь позивачки, на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09.04.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №759/6056/20, виданого 26.08.2020, загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 81 285,12 грн., штраф на користь стягувача 40 642,56 грн. (а.с. 15-16) Відповідно до характеристики [PERSON] , виданого класним керівником закладу загальної середньої освіти № 297 м. Києва, [PERSON] навчався у початкових класах закладу загальної середньої освіти N?297 м. Києва з 1 вересня 2018 року до 31 травня 2022 року. За час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина. Мав високі досягнення у навчанні, брав активну участь у позаурочному житті класу. Дуже дружня, добра дитина, по товариськи відносився до усіх дітей у класі. Батько дитини - [PERSON] , у вихованні дитини участі не бере. За час навчання [PERSON] батько з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся (а.с. 18). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 107-6837 від 19.09.2024, вбачається, що органом опіки визнано за доцільне побавити батьківських прав [PERSON] , відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання своєї дитини. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, а навпаки надав нотаріальну заяву про визнання позову, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявив, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинив. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні [PERSON] його дитини судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] виконував або намагався виконувати вищезазначені батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини не зашкодить її інтересів, його подальшому вихованню та утриманню. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved