Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідача Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , яка відповідно до заповіту від 10.02.2004 року, все своє майно в рівних долях заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка своєчасно, протягом шестимісячного строку прийняла спадщину, звернулася до Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області із відповідною заявою. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належало померлій [INFO] [PERSON] . У підготовче судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, яка не суперечить закону та інтересам сторін, суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.08.2023 року Путильським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 91 (а.с.6). 10.02.2004 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Даний заповіт посвідчений секретарем Киселицької сільської ради Бубряк Л. В., зареєстрований в реєстрі за №15 (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 1962 року будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 227500 грн., що підтверджується копією технічного паспорта та довідкою-характеристикою №166 від 30.10.2024 року виданих ФОП В. Рубаном (а.с.10-17, 18). З довідок Киселицького старостинського округу Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області № 06-18/37 та № 06-16/65 від 30.01.2024 року вбачається, що згідно по господарської книги за №2 за померлою [INFO] [PERSON] числився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1962 року побудови, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Померла [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована за вказаною адресою. Спадкоємцями за заповітом є її діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21-22). З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні № 75697697 від 06.02.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] у Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа № 21/2024 (а. с. 38) Відповідно до матеріалів спадкової справи заведеної у Путильській державній нотаріальній конторі Чернівецької області № 21-2024 щодо майна померлої [PERSON] . Путильської державної нотаріальної контори, спадкоємцями усього майна [PERSON] померлої [INFO] є її доньки [PERSON] та [PERSON] . Донька померлої [PERSON] 23.01.2024 року, тобто протягом шестимісячного строку із дня відкриття спадщини, відмовилася від прийняття належної її частки спадщини, як за законом так і за заповітом після смерті матері [PERSON] , промерлої [INFO]. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори у передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини (а.с.33-46). Згідно копії постанови державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревої Н. М. від 26.09.2023 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із ненаданням останньою належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, належного спадкодавцю (а.с. 23). Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, на житловий будинок з господарськими будівлями, 1962 року побудови, який знаходиться по [ADDRESS] , інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріуса, суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на вищевказане нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] такими, що підлягають до задоволення, оскільки відсутність здійснення спадкодавцем за життя державної реєстрації права власності на нерухоме майно унеможливлює для позивачки оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved