Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, якою просила розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 27 вересня 1997 року Волноваським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом №125. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з 27 вересня 1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із тим, що позивач та відповідач різні за характером люди, з різними поглядами на життя, все це негативно впливало на їхнє спільне життя. Сторони не проживають разом як сім`я та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам, у зв`язку із чим наполягає на його розірванні. У судове засідання позивач не з`явились, від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від останнього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27 вересня 1997 року Волноваським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27 вересня 1997 року про що складено відповідний актовий запис №57 (а.с.5 зворот). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved