Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

21.10.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.02.2017 року, яка утворилася станом на 22.09.2024 року в розмірі 38736,65 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 31173,93 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7562,72 грн. Позовна заява вмотивована тим, що 03.02.2017 року з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, чим підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір. 03.01.2019 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, яку було встановлено кредитний ліміт, що в подальшому збільшився до 35000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачу надано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії -10/22. У процесі користування вищезазначеною карткою, 26.12.2022 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на основі якої отримано додаткову кредитну картку «Універсальна», а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Відповідно з 26.12.2022 року відсотки нараховувалися до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 42,0%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 7562,72 грн. З огляду на викладене, станом на 22.09.2024 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 38736,65 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 31173,93 грн, за відсотками у розмірі 7562,72 грн. Крім цього позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.10.2024 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, свої інтереси довірив представляти адвокату Клецьку Ю.С. Представник відповідача адвокат Клецько Ю.С. в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов. Посилаючись на відсутність підтверджень ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, неодноразову зміну тарифів, умов та правил надання банківських послуг, звільнення військовослужбовців, яким є відповідач, від сплати штрафних санкцій, відсотків за користування кредитом, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 38736,65 грн. За таких обставин суд ухвалює рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.02.2017 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з метою оформлення платіжної картки кредитка «Універсальна» (а.с.33), 03.01.2019 підписав Умови кредитування (а.с.44-45), а 26.12.2022 заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір. Заборгованість [PERSON] за договором №б/н від 03.02.2017 року станом на 22.09.2024 року становить: за кредитом 31173,93 грн, за відсотками за користування кредитом 7562,72 грн, її загальний розмір становить 38736,65 грн (а.с.22-27). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем. А отже доводи відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами є неприйнятними, оскільки спростовуються письмовими доказами. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою за договором №б/н за період з 03.01.2019-23.09.2024 року (а.с.28-32). Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти, що підтверджується заявою позичальника та розрахунком заборгованості, активно користувався ними, частково сплачував тіло кредиту та проценти за користування кредитом, однак зобов`язання по поверненню кредиту в повному обсязі не виконав, суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд, перевіривши розрахунок часткового погоджується з ним, вважає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 31173,93 грн доведеною та задовольняє в цій частині позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Що стосується заборгованості з процентів за користування кредитом, суд бере до уваги в якості доказу надану відповідачем довідку Міністерства оборони України №1595 від 22.04.2024 про те, що з 18.04.2024 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] по теперішній час та враховує положення ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на весь час їх призову, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед банками, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. А тому, розмір заборгованості з процентів за користування [PERSON] кредитом підлягає перерахунку. З [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають стягненню проценти, нараховані станом на 31.03.2024 (1981,04 грн), тобто нараховані до його мобілізації в квітні 2024, з урахуванням часткової оплати 03.05.2024 заборгованості за кредитним договором (1000,00 грн) в розмірі 981,04 грн (1981,04-1000=981,04). Враховуючи викладене, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в частині заборгованості за кредитом в розмірі 31193,94, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 981,04 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Банком сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2422,40 грн, які він просив стягнути з відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 83% (від заявленої суми позовних вимог 38736,65 грн), то підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача і судовий збір. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у зв`язку з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2010,59 грн. (2422,40*83%).

Outcome: partial