Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Вайсбурд Росс звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони знайомі між собою починаючи з 2021 року та в ході спілкування, взаємних консультацій в сфері реалізації бізнес-проектів між ними сформувались приятельські, товариські відносини. Позивачеві було відомо, що відповідач здійснює господарську діяльність в м. Києві пов`язану з наданням послуг перукарнями та салонами краси, придбання з метою перепродажу об`єктів нерухомості, надання в оренду об`єктів нерухомості. Введення та розвиток бізнесу потребувало постійних фінансових інвестицій, а відтак відповідач для вирішення вказаних фінансових питань, неодноразово зверталась до позивача із проханням надати відповідну суму коштів, зазначаючи, що поверне вказані кошти в майбутньому. Так, позивачем було перераховано на користь відповідача з травня 2022 року по грудень 2023 року 25 250 доларів США. Оскільки позивач перебував за кордоном, договір в момент перерахування коштів між сторонами оформлений не був. Після повернення із-за кордону договір укладено також не було, оскільки відповідач почала уникати зустрічі з ним та обговорення. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів, через недосягнення істотних умов укладення договору позики, однак дані вимоги залишились без виконання відповідачем. Враховуючи вище викладене позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 25 250 доларів США, що по курсу НБУ складає 985 257,60 грн. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просила суд відмовити у задоволені позову з підстав викладених у відзиві на позов. Також вказала, що між ними були любовні відносини, а в червні позивач у Відні зробив їй пропозицію одружитися та у серпні 2022 в місті Лос-Анджелес, у готелі Belair подарував каблучку, якою скріпив заручини. Також, вказала, що перекази спірних сум коштів позивачем надавався добровільно, за його власною ініціативою, в якості гуманітарної допомоги близькому родичу, при цьому жодних домовленостей про надання у борг коштів між сторонами не було, а відтак вимоги позивача є необгрунтованими та безпідставними. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач на користь відповідача здійснив переказ коштів на загальну суму 25 250 доларів США, зокрема: 09 травня 2022 року у розмірі 600 доларів США; 31 травня 2022 року у розмірі 1 000 доларів США; 02 серпня 2022 року у розмірі 500 доларів США; 08 серпня 2022 року у розмірі 500 доларів США;18 серпня 2022 року у розмірі 3 500 доларів США; 11 жовтня 2022 року у розмірі 1 350 доларів США; 12 грудня 2022 року у розмірі 1 500 доларів США; 03 січня 2023 року у розмірі 3500 доларів США; 16 лютого 2023 року у розмірі 8 100 доларів США; 06 липня 2023 року у розмірі 200 доларів США; 10 листопада 2022 року у розмірі 1 500 доларів США; 23 листопада 2022 року у розмірі 3 000 доларів США. В судовому засіданні відповідач підтвердила факт отримання вказаних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, ч. 1, ч. 2ст. 509 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч . 2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.ст. 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Вказані висновки суду узгоджуються з постановою Верховного суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13. Судом встановлено, що правова підстава щодо отримання коштів між соронами не виникала, договір позики чи інший правочин не укладався, а тому оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно у розумінні ст. 1212 ЦК України та є такою, що підлягає поверненню. Посилання сторони відповідача на те, що кошти отримані в якості гуманітарної допомоги близькому родичу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Так, в силу п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» переказані кошти позивачем відповідачу не є допомогою у зв`язку з її соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Крім того, [PERSON] не є близьким родичем позивача та в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів наявності у позивача обов`язків, визначених Сімейним кодексом України, щодо фінансового забезпечення відповідача. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved