Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

08.11.2024 року позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , місце проживання їх неповнолітньої дитини визначити з нею. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Однак подружні стосунки з відповідачем у них не склалися, останній багато часу проводив самостійно. Відповідач не повідомляв як проводив час, де працює, яку заробітну плату отримував. Відповідно, коштів на сім`ю не надавав, для придбання продуктів харчування вона витрачала власні кошти. Відтак, повноцінна сім`я у них не сформувалася. Спільних інтересів вони не мають, спогади про відповідача викликають негативні емоції. Одруженням з відповідачем вважає помилкою у зв`язку із відсутністю життєвого досвіду. Тому звернулася до суду з даним позовом. 13.11.2024 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Сторони у підготовче судове засідання не прибули, подали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності, кожен окремо. Крім того, позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримала частково, зокрема: у частині розірвання шлюбу, у частині вимог щодо визначення місця проживання дитини не підтримала, просила такі вимоги не розглядати. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, не заперечив проти їх задоволення. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 20.03.2021 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 60, що стверджується свідоцтвом про шлюб.\~ Дошлюбне прізвище\~позивача [PERSON] /а.с.12/. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд дійшов наступного. Позивач при подачі позовної заяви до суду сплатила 1211, 00 грн судового збору згідно платіжного документу № 54 від 08.11.2024 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та вимоги ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн, іншу частину, повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved