Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

16 .09.2024 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до з Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути 24 885,01 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі З 028,00 грн. 22.10.2024 року з Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла справа за підсудністю. Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позову у встановлений строк суду не надав. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність осіб, що не з`явилися до судового засідання. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2021 о 00.01 годині у [ADDRESS] , водій транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний № [NUMBER] , [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ Daewoo Т13110, реєстраційний номер № [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14 грудня 2021року по справі № 334/8317/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. На дату ДТП, відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність правоохоронні органи потерпілого МТСБУ, у зв`язку з цим МТСБУ прийнято рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 20261, 39 грн. 19 квітня 2022 рок регламентна виплата у розмірі 23385,01 грн була здійснена МТСБУ на підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 19 квітня 2022 року, звіту № 964 про оцінку автомобіля ЗАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), згідно якого вартість відновлювального ремонту ТЗ ЗАЗ (д.р.н. [NUMBER] ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 23 940,49 грн. з урахуванням НДС. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 818936 від 19.04.2022 Вартість послуг ФОП [PERSON] , щодо виконання ним звіту № 964 про оцінку автомобіля ЗАЗ (д.р.н. [NUMBER] становить 1500 грн, відповідно до рахунку № 916 від 8 січня 2022 року. Факт понесених МТСБУ витрат підтверджується платіжним дорученням № 818734 від 8 квітня 2022 року. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність. Відповідно до п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Обов`язок обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладений на водіїв також положеннями п.п. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України і ст.16 Закону України «Про дорожній рух». Однак, всупереч зазначеним вимогам закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ним ДТП застрахована не була. Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону № 1961-IV МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На виконання своїх обов`язків, передбачених п.34.1 ст.34 Закону № 1961-IV, МТСБУ направило свого представника (працівника або експерта) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 18.10.2021 року, та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 964. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Для регулювання спірних відносин між сторонами застосовуються норми ЗУ № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до абз.1 ст.28 Закону № 1961-IV Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, що пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п.1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 566 від 09.07.2010 року (в редакції чинній на момент ДТП) встановлено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000.00 гривень на одного потерпілого. В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, з урахуванням лімітів страхової відповідальності, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - в розмірі 23385,01 грн Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, покладається в повному обсязі на особу, яка її завдала. Відповідно до абз.2 п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 4.2 ст.22 ЦК України, встановлює, що до збитків належать в тому числі і втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Приписами ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-1V передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, так як цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-IV, після проведення виплати потерпілій особі набуло право вимоги до відповідача стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що відповідачем жодних доказів на спростування встановлених обставин не надано, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України заявлені до відповідача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved