Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«АРТЕМІДА-Ф»\~звернулося до\~Трускавецького міського\~суду Львівської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за договором\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту.\~Позов мотивований\~тим,\~що 31.01.2020\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~та [PERSON] \~укладено договір\~№ 500940\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту. Договір укладено\~в електронній\~формі на\~умовах Пропозиції\~(оферти)\~укладення договору\~про надання на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідача на веб-сайті www.credit7.ua,\~підписаний електронним\~підписом та\~акцептований відповідачем,\~14:45:02\~31.01.2020\~року (шляхом\~одноразового ідентифікатора\~у вигляді\~коду) з урахуванням\~положень ч.\~6\~і 12\~п.\~1\~ст.\~З,\~ст.\~12,\~п.\~12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ч.\~1\~ст.\~205\~Цивільного Кодексу\~України. «Після отримання\~Заявки Товариство\~здійснює оцінку\~кредитоспроможності клієнта\~та достовірності\~наданої клієнтом\~інформації за\~допомогою багаторівневої\~автоматизованої системи\~прийняття кредитних\~рішень.\~У разі\~прийняття позитивного\~рішення Товариство\~робить клієнту\~в його\~особистому кабінеті\~пропозицію укласти\~електронний договір\~(оферту)\~у формі\~індивідуальної частини\~договору позики,\~яка містить\~усі істотні\~умови.\~У разі,\~якщо договір\~позики регулюється\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування»,\~оферта містить\~паспорт продукту\~(паспорт\~споживчого кредиту),\~із яким\~клієнт має\~можливість ознайомитися\~до укладання\~договору.\~У випадку\~готовності клієнта\~прийняти пропозицію\~(оферту),\~клієнт натискає\~кнопку «ПОГОДЖУЮСЬ»\~або іншу\~відповідну клавішу,\~що висловлює\~його згоду\~у особистому\~кабінеті,\~після чого\~Товариство надсилає\~клієнту засобами\~зв`язку\~одноразовий ідентифікатор\~у вигляді\~коду.\~У момент\~введення коду\~на сайті\~Товариства клієнт\~направляє Товариству\~електронне повідомлення\~про прийняття\~(акцепт)\~пропозиції (оферти)\~підписане одноразовим\~ідентифікатором.\~Договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~Товариством електронного\~повідомлення про\~прийняття (акцепт)\~пропозиції (оферти).\~Датою укладання\~договору є\~дата одержання\~Товариством електронного\~повідомлення про\~прийняття (акцепт)\~пропозиції (оферти).\~Дата та\~час отримання\~повідомлення фіксується\~у договорі\~позики у\~розділі (реквізити\~та підписи\~сторін). Зважаючи на\~вищенаведене,\~відповідач здійснив\~всі необхідні\~дії,\~спрямовані на\~укладання кредитного\~договору шляхом\~заповнення заявки\~на сайті,\~з введенням\~коду підтвердження,\~який є\~одноразовим ідентифікатором\~на підписання\~електронного договору,\~та зазначенням\~інформації щодо\~реквізитів банківської\~картки (поточний/картковий\~рахунок [NUMBER] ,\~вказаний відповідачем),\~на рахунок\~якої в\~подальшому було\~перераховано грошові\~кошти у\~розмірі 4024,00\~грн.\~На умовах\~кредитного договору\~(розділу\~1)\~кредитодавець надав\~відповідачу грошові\~кошти в\~розмірі 4000\~грн.\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а відповідач\~зобов`язувався\~повернути позику\~та сплатити\~проценти за\~користування позикою.\~Кредит видавався\~строком на\~30\~днів,\~шляхом перерахування\~(через\~послуги переказу)\~кредитодавцем грошових\~коштів на\~банківський картковий\~рахунок,\~вказаний відповідачем,\~що підтверджується\~документом отриманим\~від ТОВ\~«УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ\~РІШЕННЯ».\~В подальшому\~у зв`язку\~із неможливістю\~у повному\~обсязі та\~у встановлений\~строк виконати\~відповідачем зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~відповідач ініціював\~продовження користування\~кредитом,\~внаслідок чого\~додатковим договором\~від 03.03.2020\~року,\~строк користування\~кредитом продовжили\~до 03.04.2020\~року.\~Кредитодавець свої\~зобов`язання за\~кредитним договором\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~грошові кошти\~в обсязі\~та у\~строк визначеними\~умовами кредитного\~договору. Враховуючи вищезазначене,\~22\~лютого 2021\~року ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»,\~та ТОВ\~«СІРОКО ФІНАНС»,\~уклали договір\~факторингу №\~015-220221,\~згідно якого\~та у\~відповідності до\~ст.\~512\~ЦК України,\~ТОВ «СІРОКО\~ФІНАНС» набуло\~статусу нового\~кредитора та\~отримало право\~грошової вимоги\~по відношенню\~до осіб,\~які є\~боржниками ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»,\~включно і\~до гр.\~ [PERSON] ,\~ІПН [NUMBER] ,\~за договором\~№ 500940\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від\~31.01.2020\~року,\~порядковий номер\~згідно реєстру\~прав вимоги\~3639.\~В подальшому,\~05\~лютого 2024\~року,\~ТОВ «СІРОКО\~ФІНАНС»,\~та ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«АРТЕМІДА-Ф»\~уклали договір\~факторингу №\~20240205/1,\~згідно якого\~та у\~відповідності до\~ст.\~512\~ЦК України,\~ТОВ «ФК\~«АРТЕМІДА-Ф»\~набуло статусу\~нового кредитора\~та отримало\~право грошової\~вимоги по\~відношенню до\~осіб,\~які є\~боржниками ТОВ\~«СІРОКО ФІНАНС»,\~включно і\~до гр.\~ [PERSON] ,\~ІПН [NUMBER] ,\~договором №\~500940\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від\~31.01.2020\~року,\~порядковий номер\~згідно реєстру\~прав вимоги\~84. Отже,\~всупереч умов\~кредитного договору\~відповідач тривалий\~час своєчасно\~не здійснює\~повернення кредиту,\~що суттєво\~порушує взяті\~на себе\~договірні зобов`язання. Станом на\~17\~вересня 2024\~року заборгованість\~відповідача перед\~позивачем становить\~17\~883,49\~ грн.\~49\~коп.,\~а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 4000,00 грн.; залишок заборгованості по процентах за користування 11 028,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; інфляційне збільшення 2 855,49 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 500940 від 31.01.2020 року та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав на адресу суду заяву у які просив суд проводити розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 31.01.2020\~року \~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»,\~та [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~500940\~/арк.\~справи 14-18/. На підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 4 000 грн. строком на 30 днів (договір підписано електронним підписом позичальника). 03.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] уклали додатковий договір № 762007 відповідно до якого продовжили строк користування позикою, встановивши нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів не пізніше 03.04.2020 року /арк. справи 20-21/. 22.02.2021\~року ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~та ТОВ\~«СІРОКО ФІНАНС»\~уклали договір\~факторингу №\~015-220221\~від 22.02.2021\~року /арк.\~справи 23-28/, яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», на підставі договору факторингу № 20240205/1 від 05.02.2024 року по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», включно [PERSON] /арк. справи 37-44/. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.09.2024 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 17 883, 49 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 4\~000,00 грн.; залишок заборгованості по процентах за користування 11 028,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами 0,00 грн.; інфляційне збільшення 2 855,49 грн. /арк. справи 53/. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абзацу два ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін)виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на\~правову допомогу\~мають бути\~документально підтверджені\~та доведені.\~Відсутність документального\~підтвердження витрат\~на правову\~допомогу,\~а також\~розрахунку таких\~витрат є\~підставою для\~відмови у\~задоволенні вимог\~про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується розрахунком суми судових витрат за договором №\~20240913.6 від 13.09.2024 про надання правової допомоги /арк. справи 59-62/. Враховуючи наданні докази, суд прийшов до висновку про задоволення витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved