Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що відповідачка 22.03.2019 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. У зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором станом на 19.04.2024 за нею виникла заборгованість в загальному розмірі 45610,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 24714,56 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 20895,60 грн. 04 червня 2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав суду клопотання, в якому позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, причину неявки суду не повідомила заяв про відкладання розгляду справи від неї до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не подала. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 22.03.2019 [PERSON] приєдналася до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїх зобов`язань за договором відповідачка не виконує, в зв`язку з чим станом на 19.04.2024 за нею виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 45610,16 грн. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: -копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг позичальника б/н від 22.03.2019, відповідно до якої відповідачка отримала у позивача кредитні кошти; -розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 22.03.2019, відповідно до якого станом на 19.04.2024 за нею виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 45610,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 24714,56 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 20895,60 грн. Згідно із\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача до відповідачки цілком обґрунтована, оскільки остання не виконала умов укладеного з нею договору і тому з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.03.2019, що станом на 19.04.2024 складає 45610,16 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3028 грн. Відповідно до ст. ст.\~12 - 19,\~141,\~265\~268,\~354 ЦПК України, ст. ст.\~549,\~1049,\~1054 ЦК України,\~ст. 61 Конституції України, суд -

Outcome: approved