Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про про визнання [PERSON] - недієздатним, зазначаючи, що останній рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2006 року був визнаний недієздатним. Останній постійно проживає у Грабарівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 30.11.2004, є інвалідом І групи з дитинства, за станом здоров`я не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав викладених в заяві. Заінтересована особа представник виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника особи, відносно якої розглядається заява, яка не заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2006 року [PERSON] , було визнаний недієздатним (а.с. 9). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2020 року, було продовжено строк дії вищевказаного рішення суду та визнано [PERSON] недієздатним строком до 17 лютого 2022 року (а.с. 10-11). Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки має хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я. Згідно із Довідкою №01-160 від 06.02.2024 [PERSON] постійно проживає в Грабарівському психоневрологічному будинку-інтернаті (а.с. 6). Відповідно до довідки серія ВТЕ-33 № 074413 від 20.10.1989 [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства (а.с. 7), згідно висновку ЛКК від 27.06.2023 йому встановлено діагноз - помірна розумова відсталість (а.с.8). Згідно висновку судово-психіатричного експерта Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №570 від 04.10.2024, [PERSON] , на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом, а саме вродженим недоумством рівня важкої розумової відсталості. Наявний у підекспертного стійкий, хронічний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 38-42). Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з приписами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на вищевикладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] страждає на психічну хворобу, внаслідок чого позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій, та стан останнього, який слугував підставою для визнання його недієздатним рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.10.2006 року, наразі не змінився, що підтверджується відповідним висновком експерта. За таких обставин, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, тому заява Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату підлягає задоволенню.

Outcome: approved