Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2024 року [PERSON] в позові відмовлено повністю. Представник відповідачів у своїй заяві, поданій 19.11.2024 до закінчення судових дебатів, зазначив, що докази понесених судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, оскільки розмір витрат прямо залежить від кількості вчинених процесуальних дій та підготовлених процесуальних документів (а.с. 146). 27.11.2024 поштою від представника відповідачів адвоката Литовченка С.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу від 25.11.2024, яку було здано на пошту того ж дня (а.с. 154-205). Разом з заявою він подав докази наданих послуг і фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу. Просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі по 36037 гривень на користь кожного відповідача. В судовому засіданні позивач вважав витрати на правову допомогу адвоката завищеними, визнає не більше 20000 грн. Зазначив, що одного засідання, на участь у якому посилається представник відповідачів, взагалі не було, його було відкладено. Вказав, що рішення суду не набрало законної сили, тому не на часі розглядати заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України усі подали заяви про ухвалення додаткового рішення за їхньої відсутності (а.с. 229-236), своїм представником мають адвоката Литовченка С.І., просили проводити судові засідання за його участю. З огляду на те, що відповідачі реалізували своє право на участь у судовому засіданні, суд ухвалив провести розгляд справи за їхньої відсутності, за участю їхнього представника. У судовому засіданні представник відповідачів підтримав свою заяву про стягнення з позивача витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме оплати правничої допомоги адвоката та просив її задовольнити. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2024 року в позові [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю (а.с.\~150-151, 209-214). Статтею 15\~ЦПК України\~передбачено,\~що учасники\~справи мають\~право користуватися\~правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно із ч.\~1 ст.\~26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і адвокатом Литовченком С.І. 14.05.2024 укладено договори про надання правової допомоги № 14-05/1/24, № 14-05/2/24, №\~14-05/3/24, № 14-05/4/24, № 14-05/5/24, № 14-05/6/24, № 14-05/7/24, № 14-05/8/24 відповідно (а.с.\~ 61-93). На підставі вказаних договорів на ім`я адвоката Литовченка С.І. оформлено ордери на надання правничої (правової) допомоги, за якими він здійснював представництво інтересів відповідачів та складав процесуальні документи (а.с.\~109-116). У відзиві на позовну заяву, на виконання вимог ст.\~134 ЦПК України, представником відповідачів було наведено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідачі понесли, очікують понести у зв`язку з розглядом зазначеної справи, де також було зазначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу. Докази сплати та підтвердження розміру судових витрат, понесених відповідачами на професійну правничу допомогу у даній справі надано суду разом із зазначеною заявою про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ст.\~246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до п.\~3 ч.\~1 ст.\~270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно до ст.\~137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~cудовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у\~разі часткового\~задоволення позову\~-\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з актів-прийому-передачі № 22-11/1/24, № 22-11/2/24, № 22-11/3/24, №\~22-11/4/24, № 22-11/5/24, № 22-11/6/24, № 22-11/7/24, № 22-11/8/24 від 22.11.2024 до Договорів про надання правової допомоги від 14.05.2024 адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв правову допомогу (консультування, обговорення проблемних питань, укладення договорів про надання правової допомоги, вивчення законодавства та судової практики щодо спірних правовідносин, роздруківка та ознайомлення з матеріалами справи, складання та направлення відзиву, участь у підготовчому та судових засіданнях по справі, складання заяви про ухвалення додаткового рішення, гонорар за прийняття рішення на користь клієнта). Розмір винагороди склав 36037 гривень з кожного відповідача (а.с.\~189-204). 15.05.2024 відповідачі здійснили передплату за договорами про надання правничої допомоги у розмірі 10000 кожен, а 22.11.2024 здійснили повну оплату вище перелічених послуг адвоката в сумі 26037 гривень кожен, що підтверджується товарними чеками (а.с.\~173-188). Із огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу, які є фактично понесеними. Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним\~із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з детальним описом наданих послуг, виконаних адвокатом на підставі вищевказаних Договорів, адвокат Литовченко С.І. виконав наступні роботи для кожного відповідача: 1) надання консультації, обговорення проблемних питань захисту законних прав та інтересів, укладення договору про надання правової допомоги, витратив 3 години, розмір винагороди 4542 грн, 2) визначення законів та інших нормативно-правових актів України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вивчення судової практики зі спірних питань (постанови Верховного Суду, постанови Великої Палати Верховного Суду, рішень ЄСПЛ), витратив 3 години, розмір винагороди 4542 грн, 3) роздруківка та ознайомлення з матеріалами цивільної справи, витратив 3 години, розмір винагороди 4542 грн, 4) складання, оформлення, відправлення відзиву на позовну заяву, витратив 4 години, розмір винагороди 6056 грн, 5)\~участь у підготовчому засіданні 01.07.2024, витратив 1,5 години, розмір винагороди 2271 грн, 6) участь у судовому засіданні при розгляді судом справи по суті 29.08.2024, витратив 30 хвилин, розмір винагороди 757 грн, 7) участь у судовому засіданні при розгляді судом справи по суті 19.11.2024, витратив 1,5 год, розмір винагороди 2271 грн, 8) складання заяви про ухвалення додаткового рішення, розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, витратив 4 години, розмір винагороди 6056 грн, 9) за наслідками надання правничої допомоги судом першої інстанції ухвалено рішення на користь клієнта, то останній додатково сплачує адвокату «гонорар за прийняття рішення на користь клієнта» у розмірі 5000 грн. Розмір винагороди адвоката обраховувався виходячи з того, що розмір гонорару адвоката за одну годину надання правничої допомоги складає 1514 грн. Всього витрати на оплату правничої допомоги адвоката склали по 36037 гривень з кожного відповідача. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі. У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial