Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] до АТ КБ «Приват Банк». В обґрунтування позову зазначає, що він є клієнтом АТ КБ «Приват Банк» та має банківський рахунок [NUMBER] . 15 грудня 2023 року о 16 годині 12 хвилин невідомими особами здійснено крадіжку коштів із рахунку позивача на суму 25\~000 грн., шляхом несанкціонованого переказу коштів на рахунок [NUMBER] під виглядом благодійності (призначення платежу: «Свої діти»). У той же день, 15 грудня 2023 року позивач звернувся до Броварського районного управління поліції ГУ НП у Київській області із повідомленням про кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим 16 грудня 2023 року зареєстроване кримінальне провадження № 12023111130005291 за ч. 4 ст. 185 КК України. [PERSON] заблокував картку № [NUMBER] , з якої неправомірно списано кошти та відкрив в АТ Кб «Приват Банк» новий рахунок. 01 лютого 2024 року відповідачем було здійснено списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,4 % в сумі 1\~356,20 грн. з картки № [NUMBER] , тобто проценти списано за операцією, що відбулася 15 грудня 2023 року, вчиненою невідомими особами. 06 лютого 2024 року [PERSON] направив письмове звернення до громадської організації «Мрія дітей України» з проханням повернути помилково перераховані кошти в сумі 25\~000 грн. Того ж дня, 06 лютого 2024 року вищевказана громадська організація визнала факт несанкціонованого переказу коштів в сумі 25\~000 грн. на власний рахунок під виглядом благодійності, та 09 лютого 2024 року повернула вказану суму коштів на рахунок позивача. З метою врегулювання зазначеної вище ситуації, позивач був змушений звернутися за правовою допомогою, підписав Договір про надання правової допомоги № 0601202401 від 06.01.2024 з ТОВ «ФПГ «Захист». Вартість наданих послуг склала 6000 грн., комісія за переказ коштів 30 грн. Крім того, у зв`язку з обставинами, що склалися, [PERSON] був змушений понести витрати на пальне у розмірі 1\~511,35 грн. У процесі досудового врегулювання спору, позивачем надсилалася заява-претензія на відшкодування відповідачем вищевказаних витрат шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] . Однак, АТ КБ «Приват Банк» відмовило у поверненні позивачу протиправно списаних відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 1\~356,20 грн., 6 030 грн. витрат на юридичні послуги ТОВ «ФПГ «Захист», 1511,35 грн. витрат на пальне. З наведених підстав, посилаючись на неналежне виконання банком фінансових послуг, [PERSON] просив стягнути з АТ КБ «Приват Банк» списані відповідачем відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 1 356,20 грн., витрати на юридичні послуги ТОВ «ФПГ «Захист» у розмірі 6 030 грн., а також витрати на пальне у розмірі 1 511,35 грн. Заперечення відповідача 20 травня 2024 року до суду надійшов відзив від АТ КБ «Приват Банк», в якому відповідач заперечував проти позову та просив в його задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що Банк не обмежує клієнтів в користуванні платіжним застосунком «Приват 24» лише з одного пристрою, для можливості використання нового пристрою, від клієнта завжди вимагається авторизація, а саме підтвердження входу з нетипового пристрою, яке має бути здійснено з довіреного пристрою користувача, яким той звичайно користується. АТ КБ «Приват Банк» проведено перевірку, результати якої вказують на те, що [PERSON] своїми діями зі свого фінансового телефону авторизував доступ нетипового пристрою до «Приват 24». Так, перевіркою руху коштів по картковому рахунку № [NUMBER] встановлено, що 15.12.2023 оспорювана транзакція проведена 15.12.2023 о 16:12:23. Фінансовий номер телефону клієнта [PERSON] не змінювався. Відповідно до зібраних даних, клієнту [PERSON] відкрито обліковий запис «Приват 24» з ідентифікаційним номером (User P24 ID) [NUMBER] . Напередодні проведення оспорюваної позивачем фінансової операції відбулася авторизація під його обліковим записом «Приват24» з декількох пристрої. Для можливості входу в «Приват24» сторонніх пристроїв, на фінансовий телефон позивача було надіслано смс-повідомлення та також здійснено IVR дзвінок о 15:48, контакт +380676098467 для підтвердження авторизації о 15:52. Таким чином, підтвердження та авторизацію стороннього пристрою позивачем здійснено власноруч, підтвердження про таке було надіслано йому у вигляді смс-повідомлення, в застосунок «Приват 24» та дзвінок IVR (Інтерактивне голосове меню) на фінансовий номер телефону. Так, отримавши доступ до «Приват 24», треті особи й здійснили спірну транзакцію. Крім того, відповідач під час бесіди о 16:34:46 [PERSON] повідомив, що побачив у соціальній мережі «Фейсбук» рекламу щодо державної допомоги, а потім у нього відбулася бесіда із невідомою особою, подробиці якої він не повідомив, позивач у розмові підтвердив, що з «Фейсбук» переходив за фішинговим інтернет-посиланням і проводив авторизацію до власного облікового запису «Приват24», й після цього останній побачив списання коштів з власного карткового рахунку. Отже, всі авторизації нетипового пристрою здійснені з особистого фінансового номеру позивача, останній надав доступ третім особам до свого рахунку, доказів про втрату телефонного номеру не надав. АТ КБ «Приват Банк» наголошував на тому, що дії зі списання коштів невстановленими особами стали можливими в результаті необачних дій позивача, який авторизував доступ стороннім особам до свого платіжного застосунку «Приват 24» і не вжив жодних заходів по збереженню своїх облікових даних, які використовуються для входу в застосунок за своїм фінансовим номером. Відтак, невстановлені особи маючи доступ до «Приват 24» отримали всю необхідну інформацію для вчинення платежів. Відповідач звертав увагу суду на те, що до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 Закону України «Про платіжні системи» ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. Стосовно скасування процентів, відшкодування шкоди у вигляді пального та витрат на юридичну допомогу, то відповідач вважає дані вимоги необґрунтованими, оскільки переведення коштів, що відбулося 15 грудня 2023 року в судовому порядку неналежною не визнавалася, транзакція вчинена з платіжного застосунку «Приват 24» позивача з автентифікацією платіжного засобу та його держателя, і саме [PERSON] вчинив дії, що сприяли втраті облікової інформації, розкрив її, в результаті чого сторонні особи отримали доступ до платіжного інструменту. Таким чином, враховуючи дії позивача, а також безпідставність позовних вимог, АТ КБ «Приват Банк» просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача\~ АТ\~КБ «Приват\~Банк» у\~судове засідання\~не з`явився,\~повідомлявся належним\~чином, причини неявки суду невідомі. 20 травня 2024 року представник відповідача [PERSON] подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Обставини справи, що встановлені судом Згідно Заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг, підписаної [PERSON] 24.10.2021, останній є клієнтом АТ КБ «Приват Банк» та має банківський рахунок [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2023 року з карткового рахунку позивача № [NUMBER] здійснено транзакцію о 16 год. 12 хв. щодо перерахунку благодійного внеску Громадській організації «Мрія дітей України» у сумі 25\~000 грн., призначення платежу: «Свої діти». Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 16 грудня 2023 року до реєстру внесено відомості щодо відкриття кримінального провадження № 12023111130005291 за фактом вчинення 15 грудня 2023 року невстановленою особою викрадання грошових коштів з банківської картки позивача у сумі 25\~000 грн., чим спричинено [PERSON] , [INFO] , матеріальну шкоду. 24 січня 2024 року позивач повідомив відповідача про несанкціоноване втручання та просив повернути вказану суму коштів. 01 лютого 2024 року з карткового рахунку [PERSON] списано відсотки за використання кредитного ліміту, за ставкою 3,4 відсотка, у розмірі 1\~356,20 грн. 09 лютого 2024 року Громадська організація «Мрія дітей України» повернула позивачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 25\~000 грн. на його картковий рахунок, про що свідчить копія скріншоту з мобільного додатку «ПриватБанк» позивача. Відповідно до\~Заяви-претензії\~від 20\~лютого 2024\~року,\~ [PERSON] \~просив АТ\~КБ «ПриватБанк»\~повернути списані\~банком відсотки\~за користування\~кредитним лімітом\~у розмірі\~1\~356,20\~грн.,\~витрати на\~юридичні послуги\~ТОВ «ФПГ\~«Захист»,\~надані ТОВ\~«ФПГ «Захист»\~на підставі\~Договору про\~надання правової\~допомоги №\~0601202401\~від 06.01.2024 у розмірі 6 030 грн., а також витрати на пальне у розмірі 1 511,35 грн. На підтвердження вказаних вимог позивач надав копію Договору про надання правової допомоги № 0601202401 від 06.01.2024, копію платіжної інструкції від 06.01.2024 на суму 6\~030 грн., з у рахуванням комісії банку, а також скріншот щодо оплати пального на суму 1 511,31 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян (держави), правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено договір, на підставі підписаної сторонами Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно із яким позивачу відкрито у банку рахунок [NUMBER] , для користування грошовими коштами з якого має платіжну картку № [NUMBER] . 16 грудня 2023 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про відкриття кримінального провадження № 12023111130005291 за заявою [PERSON] щодо вчинення 15 грудня 2023 року невстановленою особою викрадання з його банківської картки грошових коштів у сумі 25 000 грн. 01 лютого 2024 року за використання кредитних коштів з рахунку [PERSON] банк нарахував плату та здійснив списання відсотків за ставкою 3,4 % у розмірі 1 356,20 грн. Вказаний розмір відповідає умовам, погодженим у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 24 жовтня 2021 року, так як відповідно до п. 1.3 Заяви проценти встановлено у розмірі 40,8% - для карт Універсал голд. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення списаних АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 1\~356,20 грн., є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 1166 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За змістом ст. 1073 ЦК у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 2 розділу УІ Положення № 705 «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затверджених постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року, емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН-код або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. За змістом пункту 5 розділу УІ Положення № 705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним виконувалися. Позивачем не оспорено в судовому порядку операцій, здійсненої по картковому рахунку 15 грудня 2023 року, як цього вимагає п. 10 розділу УІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ України від 05 листопада 2014 року. Правомірність проведеної операції до моменту оскарження презюмується. Крім того, з наданих відповідачем доказів, зокрема, прослуханого у судовому засіданні диску видно, що позивач [PERSON] під час бесіди [INFO] о 16:34 повідомив представнику банку, що побачив у соціальній мережі «Фейсбук» рекламу щодо державної допомоги, а потім у нього відбулася бесіда із невідомою особою. Він підтвердив, що з переходив за фішинговим інтернет-посиланням і проводив авторизацію до власного облікового запису «Приват24». Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (ч. 1 ст. 1069 ЦК). Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлено договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ. Такої правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у справі № 638/14040/15-ц від 21.03.2018 року дотримуються суди. У постанові Верховного Суду від 07.12.2020 у справі № 182/5175/16-ц суд дійшов наступного правового висновку: «На позивача за зустрічним позовом покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була проведена в мережі Інтернет з підтвердженням платежу 3D Secure, списання коштів з карткового рахунку [PERSON] відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, а позичальник підтвердив факт надходження на його телефон відповідних повідомлень від АТ КБ Приватбанк, то останнє не повинно нести відповідальність за дану операцію». Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц, від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Крім того, судом з`ясовано, що вхід у додаток «Приват-24» здійснено під авторизацією саме позивача. При даній процедурі клієнт вводить тільки йому відомий ключ доступу і тільки після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Зазначені дії можливо здійснити тільки з допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації, яка відома тільки позивачу. ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України»), рішення від 10 лютого 2010 року. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи, що списання коштів невстановленими особами стало можливими в результаті необачних дій позивача, який авторизував доступ стороннім особам до свого платіжного застосунку «Приват 24» і не вжив жодних заходів по збереженню своїх облікових даних, а відтак всі подальші витрати, понесені позивачем на отримання юридичних послуг, на пальне - є наслідком його дій, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог та відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed