Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач звернулася\~до Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~з даним\~позовом\~і просила визнати\~за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] в с. Петрушки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги\~позивач обґрунтувала\~тим, що після\~смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою - [ADDRESS] , який батько їй заповів і який згідно даних погосподарських книг обліковується за її померлим батьком. Позивач прийняла указану спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, так як відсутній документ, який засвідчує право власності на вказане майно, у зв`язку із чим нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач і звернулася до суду. Ухвалою суду від 23.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, витребувано у Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори копію спадкової щодо майна померлого 12.03. 2015 [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач Селищенська сільська рада свого представника в судове засідання не направив, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника та визнання позову, що є підставою для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Згідно з матеріалами наданої Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №109/2015 від 18.03.2015 року, заведеної після смерті [PERSON] , останній помер [INFO] в с. Петрушки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). Вбачається. що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,9063 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрушківської сільської ради, та житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] . [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 20.01.2014 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко С.Г., зареєстрований в реєстрі за №91, яким заповідав позивачу свій будинок [ADDRESS] . Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39905290 від 18.03.2015 підтверджується, що цей заповіт не змінено і не скасовано. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Петрушківської сільської ради 23.10.2015 №371 [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав у с. Петрушки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Разом з ним проживали дочка [PERSON] , 1989 року народження, онук [PERSON] , 2011 року народження, син [PERSON] , 1984 року народження. Тобто спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] прийняли його діти позивач [PERSON] та син [PERSON] , так як вони проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, указані спадкоємці у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця звернулися до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] просив нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкової земельної ділянки. З матеріалів спадковоїсправи вбачається, що [PERSON] права на обов`язкову частку у спадщині померлого батька мій не має, спадкує за законом частину спадкової земельної ділянки, яка не охоплена заповітом. Позивач просила нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкової земельної ділянки та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок померлого батька, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Родинні відносини спадкоємців і спадкодавця підтверджуються копіями їхніх свідоцтв про народження у матеріалах спадкової справи. Згідно із свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим 12.08.1989 Петрушківською сільською радою виконкомом Квітчанської сільської ради, її батьком є [PERSON] . Зміна дошлюбного прізвища позивача " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] " підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016004908 від 13.11.2015. На спадкову земельну ділянку померлого [PERSON] Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою у вказаній спадковій справі 02.03.2016 та 23.06.2023 було видано [PERSON] та позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у праві власності на земельну ділянку площею 1,9063 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрушківської сільської ради. Що стосується спадкового будинку, то довідкою КП "Черкаське обласне обєднане БТІ" №967 від 19.09.2024 підтверджується те, що право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. Тому постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 03.10.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] і належав [PERSON] в зв`язку із відсутністю документа, який засвідчує право власності на будинок. Ті обставини, що [PERSON] належав до дня смерті на праві власності указаний будинок підтверджується довідкою виконкому Селищенської сільської ради від 08.08.2024 №5814, згідно з якою за даними погосподарських книг домогосподарство по [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] обліковувалося за ним і він був головою цього двору. Відповідно до\~наданих позивачкою\~суду даних\~технічної інвентаризації,\~які підтверджені\~технічним паспортом\~ на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виданим 19.09.2024 року Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» по вул. Набережна, 45 в селі Петрушки Звенигородського району Черкаської області знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок, у плані позначений літерою А-1, збудований в 1989 році, житловою площею 36,8 кв., загальною площею 66,9 кв.м, прибудова а1, збудована у 1989 році, ганок, збудований у 1989 році, літня кухня Б, збудована у 1990 році, гараж В, збудований у 1990 році, сарай Г, збудований у 1990 році, погріб Д, збудований у 1990 році, погріб Ж, збудований у 1989 році, колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. Згідно з висновком оцінювача ТОВ «Центр нерухомості України» [PERSON] дійсна вартість спірного будинку з надвірними спорудами станом на 04.10.2024 становить 63600,00 грн., відповідно судовий збір становить 1211,20 грн. - 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року. На даний час село Петрушки входить до складу Селищенської територіальної громади, представницьким органом місцевого самоврядування якої є Селищенська сільська рада. Відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17.07.2020, яка набрала чинності 19.07.2020, Корсунь-Шевченківський район ліквідовано та включено до складу нового Черкаського району (Корсунь-Шевченківська та Набутівська громади) та нового Звенигородського району (Селищенська та Стеблівська громади). Відповідно до п.3.1 інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24-26. Відповідно до п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Будівництво спірного будинку та надвірних споруд відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1990 році, тобто цей будинок з надвірними спорудами збудований до 1995 року, знаходиться в сільській місцевості. Отже спадкодавець [PERSON] за свого життя був власником цього будинку, а його право власності було зареєстроване відповідно до вимог чинного на той момент законодавства в погосподарській книзі сільської ради. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Позивач ставить питання про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок, який належав її покійному батьку. Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого батька, на її користь спадкодавець залишив заповіт на свій будинок по [ADDRESS] , спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, згідно матеріалів справи відсутні. За встановлених обставин позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадковий будинок свого померлого батька, належним чином прийняла його спадщину і має право успадкувати указаний будинок. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Як було вказано вище, у встановленому законом порядку уповноважений суб`єкт нотаріус встановив, що позивач спадщину прийняла. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Нотаріус відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, позивач довела, що вона в установленому законом порядку, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Через відсутність правовстановлюючого документа на спірний будинок визнання за позивачем права власності на цей будинку можливе лише в судовому порядку. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved