Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина. Для оформлення спадщини, позивач 01.08.2023 року звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С. Нотаріусом повідомлено позивачу про неможливість прийняття спадщини через пропущені ним строки для прийняття спадщини, в зв`язку з чим необхідно звернутись до суду із позовом про визначення д одаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. 28 серпня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда витребувано від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної Світлани Степанівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засіданні позивач не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідач до суду не з`явилась, повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 28.10.2022 року Відділом державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] і є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом РАЦС м. Кіровограда 10.08.1971 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 64/2023, [PERSON] 01 серпня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яку він прийняв так як постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Для перевірки даної інформації, 01.08.2023 року приватним нотаріусом було направлено запит до Центру надання адміністративних послуг міста Кропивницького «Прозорий офіс» для надання інформації про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , в якій просила вказати відомості про інших осіб та їх родинні відносини зі спадкодавцем, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , а також відомості про малолітніх/неповнолітніх, непрацездатних/недієздатних/обмежено дієздатних осіб, зареєстрованих за вказаною адресою. 18.08.2023 року Центром надання адміністративних послуг міста Кропивницького «Прозорий офіс» на запит приватного нотаріуса надано Витяг з реєстру мешканців міста Кропивницького, з якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73406289 від 01.08.2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита за заявою [PERSON] , яка являється рідною сестрою позивача та донькою померлого. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори в межах 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК). Строк, визначений ст. 1270 ЦК України в такому випадку застосовується для відмови від спадщини, а не для її прийняття. В свою чергу, для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини, (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Згідно з пп. 4.10. п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. У такому випадку вказані обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, законодавець в означеній ситуації висунув вимогу про обов`язковість і постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Підпунктом 4.11 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. У відповідності до п.п. 3.21, 3.22. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідний висновок викладений у постанові Верховного суд від 12 квітня 2022 року у справі № 175/2730/20 провадження № 61-19265св21). Отже, позивачу достатньо подати нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а не заяву про прийняття спадщини (адже він її фактично прийняв відповідно до норм ст. 1268, 1270 ЦК), тому встановлення йому судом додаткового строку на прийняття спадщини не є необхідним. Відповідний висновок викладений і в постанові Верховний Суду від 14.04.2021 р. у цивільній справі №205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину видана на підставі того, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини в 6-місячний термін та він не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою. Отже, у разі, якби позивач постійно не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, на підставі ст. 1268 ЦК України, тоді належним способом судового захисту було б звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Але по справі встановлено, що позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що було встановлено в судовому засіданні на підставі наданих доказів. Отже, вважаючи встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини, заява не підлягає задоволенню, адже позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину, не обмежений жодними строками для оформлення спадщини, і відповідно, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed