Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , Новодунаєвецької селищної ради, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її мати [PERSON] \~ [INFO] . Позивачка звернулась до Новодунаєвецької селищної ради у 2024 році про отримання інформації, чи перебувало у власності матері майно. Згідно відповіді селищної ради повідомлено, що мати була власником будинку [ADDRESS] , побудованого у 1966 році, а також повідомлено про існування заповіту відносно позивачки та її сестри відповідачки [PERSON] . 02.04.2024 [PERSON] отримала дублікат заповіту та для отримання свідоцтва про право на спадщину звернулась до нотаріуса [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2024 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є відсутність відомостей про існування спадкового майна та заповіту, про що [PERSON] дізналась лише у 2024 році, яку позивачка просить визнати поважною. Ухвалою судді від 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. 17.09.2024 від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що спадкоємцями після смерті матері є дочки [PERSON] та [PERSON] на підставі заповіту. Нотаріус Бугерко А.В. не змогла видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, оскільки не подала доказів прийняття спадщини, так як спільно не була зареєстрована з померлою [PERSON] . На початку 2000 років [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] перебувала за кордоном та перебуває по теперішній час. Посиланням на те, що не було інформації про спадкове майно позивачка вводить в оману, оскільки вона народилась та виросла в с.Томашівка і знала яке майно належить її матері. Вважає позовні вимоги незаконними та необгрунтованими. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Сусла І. М. позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Крім того, зазначила, що поважною причиною пропуску для прийняття спадщини було перебування [PERSON] за кордоном. В судовому засіданні відповідачка та її представник просили відмовити у задоволенні позову, вказавши на відсутність поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідачка наголосила, що її сестра [PERSON] багато років тому виїхала за кордон, там була на час смерті матері і на даний час. Про належність будинку матері їй завжди було відомо, оскільки позивачка там виросла. Натомість [PERSON] на момент смерті проживала разом зі своєю матір`ю, доглядала її до смерті. Відповідач Новодунаєвецька селищна рада повноважного представника в судове засідання не направив, у поданій заяві просили розгляд справи без участі свого представника, позов визнають. Суд, заслухавши відповідачку, представників, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду, вважає що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Померла [PERSON] є маті`ю позивачки [PERSON] .. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , довідкою РАЦС про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , довідкою Новодунаєвецької селищної ради про підтвердження родинних відносин від 26.04.2024. На день смерті [PERSON] \~проживала за адресою та була головою двору в [ADDRESS] (рік побудови 1966), що підтверджується випискою з погосподарської книги від 10.06.2024, копіями погосподарських книг. Також, за нею значились дві земельні ділянки 0,38 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,37 га для ведення особистого селянського господарства. Склад її сім`ї на день смерті [PERSON] . онука, [PERSON] . правнук, [PERSON] правнук. За життя померла залишила заповіт від 05.10.1987 року, за змістом якого заповіла своє майно [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру від 10.09.2024 та копією заповіту. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №292/02-31 від 16.05.2024 нотаріус [PERSON] відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно інформації нотаріуса Бугерко Н.А. №503/01-16 спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 10.09.2024. \~ \~ \~ \~За змістом позовної заяви слідує, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна, існування заповіту. Також, представник позивачки пояснила суду, що істотною перешкодою для прийняття спадщини стало перебування [PERSON] за кордоном. \~ \~ \~ \~Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, наведених нею на підтвердження позовних вимог, судом враховується наступне. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Нормами статті 1272\~ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Тобто, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Статтею 263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Так, Велика Палата Верховного Суду 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 дійшла таких висновків: якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За\~конкретних фактичних\~обставин кожної\~справи пропуск\~строку для\~прийняття спадщини\~суд має\~оцінювати з\~урахуванням тривалості\~такого пропуску\~та загальних\~засад цивільного\~законодавства,\~як-от\~розумність,\~добросовісність та\~справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Велика Палата\~Верховного Суду\~за результатами\~вирішення цього\~спору дійшла\~переконання,\~що необізнаність\~спадкоємця про\~наявність заповіту\~є поважною\~причиною пропуску\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~що випливає\~з принципу\~свободи заповіту,\~проте таку\~необізнаність не\~можна ототожнювати\~з незнанням\~спадкоємцем про\~його право\~на спадкування\~загалом. Обставини\~усвідомлення особою\~того,\~що вона\~має право\~на спадкування\~за законом,\~наприклад,\~на підставі\~своєї спорідненості\~із спадкодавцем\~й у\~разі відсутності\~спадкоємців попередньої\~черги,\~закликаних до\~спадкування,\~та невчинення\~нею жодних\~активних дій\~з прийняття\~спадщини та\~щодо встановлення\~спадкової маси,\~не можуть\~обґрунтовувати поважність\~причин пропуску\~нею строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~за заповітом,\~про існування\~якого особа\~не знала. Тож необізнаність про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Крім того, факт проживання спадкоємця за межами території України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи\~№ 589/1863/13-ц. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Спадщина відкрилась у день смерті спадкодавця матері позивачки [PERSON] [INFO] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.(ч. 1\~ст 1269 ЦК України, ч.3 ст.1268 ЦК України). Позивачка [PERSON] на день смерті матері разом з нею не проживала та протягом шестимісячного строку не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, подавши таку заяву лише 16.05.2024 року. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Незважаючи\~на необізнаність\~про існування\~заповіту,\~позивачка не\~була позбавлена\~законодавчо визначеної\~можливості навіть\~за умови\~перебування за\~кордоном протягом\~шести \~місяців з\~дня смерті\~спадкодавця \~подати заяву\~про прийняття\~спадщини як\~спадкоємиця за\~законом,\~скориставшись,\~зокрема,\~поштовим зв`язком.\~Також,\~суд критично\~сприймає \~твердження позивачки\~ про\~необізнаність щодо\~існування спадкового\~майна,\~оскільки будинок\~який входить\~до спадкової\~маси \~побудовано ще\~у 1966\~році \~та за\~повідомленням відповідачки,\~яка є\~сестрою \~ [PERSON] ,\~остання \~там проживала.Бездіяльність [PERSON] щодо невчинення дій для реалізації спадкових прав протягом дев`ятнадцять років без поважних причин, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, як розумність, добросовісність та справедливість, не може бути підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що строк подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed