Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. В липні 2024 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 14 червня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105, за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 18300 гривень 00 копійок строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день, при цьому орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 30341,06% річних. ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 18300 гривень 00 копійок. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг за тілом кредиту в розмірі 18299 гривень 97 копійок та борг за процентами в розмірі 83544 гривень 54 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 101844 гривень 51 копійка. 24 квітня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» договір факторингу №24/04/24, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 від 14 червня 2023 року. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором. Тому ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 від 14 червня 2023 року в розмірі 101844 гривень 51 копійки. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2024 року (а.с.90) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року (а.с.95) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2024 року, занесеної до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. Представник позивача [PERSON] не з`явився у судове засідання та подав клопотання (а.с.113-114), в якому він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. [PERSON] також не з`явився у судове засідання, відзив на позов не подав. Відповідач у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.103, 112). Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 14 червня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 (а.с.115-134), за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 18300 гривень 00 копійок строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день, при цьому орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 30341,06% річних. В той же день ТОВ «Лінеура Україна» перерахував на банківську картку відповідача грошові кошти в розмірі 18300 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №631-2604 від 26 квітня 2024 року (а.с.20). Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилом ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту\~№3745105від 14\~червня 2023\~рокубув підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура\~Україна»в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 від 14 червня 2023 року. Тому у нього виник борг за тілом кредиту в розмірі 18299 гривень 97 копійок та борг за процентами в розмірі 83544 гривень 54 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 101844 гривень 51 копійка. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.21-33). 24 квітня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» договір факторингу №24/04/24 (а.с.55-63), за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 від 14 червня 2023 року. Ця обставина підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу (а.с.70). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 від 14 червня 2023 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Лінеура Україна». В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернув означений борг. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» належить стягнути борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745105 від 14 червня 2023 року в розмірі 101844 гривень 51 копійки. 6. Розподіл судових витрат. а. щодо судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 12 липня 2024 року (а.с.80). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок. б. щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 3 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В. був укладений договір на надання юридичних послуг №03/07/2023 (а.с.71-74). Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 3 червня 2024 року (а.с.78) та витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі послуг (а.с.135) адвокат Руденко К.В. підготував позовну заяву про стягнення боргу з [PERSON] , вартість послуг склала 5000 гривень 00 копійок. З платіжної інструкції від 6 червня 2024 року (а.с.79) вбачається, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило [PERSON] грошові кошти за отримані юридичні послуги в розмірі 50000 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Outcome: approved