Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позов надійшов до суду 25.06.2024. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 22.11.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії. Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., з відсотковою ставкою 26 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов"язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ "Альфа-Банк" прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії, тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами, що діяли на час його підписання. В подальшому, 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладений договір факторингу, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК "Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК "Еліт Фінанс» приймає належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників. Станом на 20.12.2021 загальна сума заборгованості становить 46 940 грн. 80 коп, які позивач і просить стягнути з відповідача. З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 04.07.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви, вказав про розгляд справи у його відсутність, підтримання свої повних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованою адресою його проживання,\~однак конверт з вказаними документами повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, [PERSON] про судові засідання, які були призначені на 03.10.2024, 04.11.2024 та 29.11.2024 повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень, які знаходяться у матеріалах справи (а.с. 53, 58, 65). Відзиву на позов або інших клопотань відповідач [PERSON] суду не подав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.11.2018 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (а.с. 5 зворот, а.с. 6). АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов кредитного договору позичальник - відповідач [PERSON] зобов`язався, для погашення кредиту, сплачувати плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до графіку платежів. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Крім того, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 6). Відповідач [PERSON] свої кредитні зобов`язання перед\~АТ «Альфа банк»\~не виконав в частині повернення коштів в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором станом на 20.12.2021 в загальній сумі 46 940 грн. 80 коп. (а.с. 27). В подальшому, 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу № 4, згідно якого АТ «Альфа-Банк» відступило для ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги за Кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 22.11.2018, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с. 9-18). Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 46 940 грн. 80 коп., з яких 41 501 грн. 14 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 5 439 грн. 66 коп. сума заборгованості за штрафними санкціями. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - ч.1 ст. 626 ЦК України. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ст.. 1049 ЦК України. Відповідно до матеріалів справи відсутня інформація щодо сплати [PERSON] платежів на погашення заборгованості після відступлення права вимоги, як на рахунок первісного, так і на рахунок нового кредитора, у зв`язку з чим заборгованість перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який є правонатсупником за укладеним кредитним договором в загальному розмірі 46 940 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~Будь-яких штрафних санкцій позивачем після отримання права вимоги до відповідачки, нараховано не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги «ФК «Еліт Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7100 грн. та сплачений судовий збір 3028 грн. 00 коп. В той же час, вимога представника позивача про стягнення на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» витрат на правничу допомогу в сумі 7100 грн, не відповідає критерію розумності, є не співвмірною з ціною позову, виконаним об`ємом роботи та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, адвокат участі в судових засіданнях не приймав, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited проти України», заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21. Крім цього, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved