Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Грибанов Д.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 28.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 859173120. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. 31.12.2020 додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №88 від 08.07.2020 до Договору факторингу №28/11118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 859173120. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20.10.2022 укладено Договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 859173120 на суму 28 700 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 18 700 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Відповідач після відступлення прав вимоги за зазначеними договорами свій обов`язок щодо сплати заборгованості не виконав. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 859173120 в розмірі 28\~700 грн. Процесуальні дії у справі та позиція сторін. Ухвалою судді від 01.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити повністю у задоволенні позову, застосувати позовну давність, обґрунтовуючи тим, що з ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» кредитних відносин він не має, у зв`язку з чим вважає заявлені позовні вимоги повністю необґрунтованими. Дійсно отримав грошові кошти від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом заповнення відповідної анкети-заяви через мережу Інтернет строком на один місяць. Однак письмовий договір № 859173120 від 28.01.2020 та додаткові угоди до вказаного договору він не підписував. Крім того, зазначає, що кредит мав бути повернутий ним у повному обсязі до 28.02.2020, тобто право вимоги виникло у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», починаючи з 29.02.2020. Таким чином, трирічний строк позовної давності за цією вимогою закінчився 01.03.2023. При цьому, позов подано до суду лише 18.10.2023, тобто після спливу терміну позовної давності. У зв`язку з вищевикладеним, просить застосувати позовну давність при розгляді даного спору. Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що вважає відзив на позовну заяву безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 28.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 859173120, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Перед укладенням Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 88 від 08.07.2020 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 859173120. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 859173120 в сумі 28 700 грн. Щодо застосування строків позовної давності, посилаючись на Прикінцеві положення ЦК України, зазначає, що у зв`язку з дією карантину, відповідні строки були продовжені. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 01.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір № 859173120. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За вказаним договором відповідач отримав кредит в розмірі 10\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1). Строк кредиту 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п.1.2). Сторони погодили, що на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється да Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,85 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредиту (п.1.3). У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення) (п.1.4). Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку користування Кредитом вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору (п.1.5). Відповідно до п.16 позичальник зобов`язався повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору (а.с.5-6). Для погашення кредиту сторони погодили графік розрахунків (а.с.6 зв. сторона). Згідно з платіжним дорученням від 28.01.2020 [PERSON] отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти в сумі 10\~000 грн., згідно договору № 859173120 від 28.01.2020 (а.с.56). 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої текст договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату та на умовах, визначених договором, викладено у новій редакції (а.с.10-12). 20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги (а.с13-14). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано право грошової вимоги за кредитним договором № 859173120, укладеним з [PERSON] на загальну суму 28\~700 грн. (а.с.15). Згідно з розрахунком заборгованості за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 заборгованість за кредитним договором № 859173120 від 28.01.2020 не погашена, залишок заборгованості складає 28 700 грн. (а.с.16,61). Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстроване як фінансова установа. ТОВ «ФК «ЄАПБ» має ліцензію на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг, дії на підставі статуту (а.с.17,18). ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснює діяльність на підставі Статуту (а.с.25-29). ТОВ «Таліон Плюс» зареєстровано як юридична особа, фінансова установа, має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розпорядженням № 4234 від 07.11.2017 (а.с.21,22). Нормативне огрунтування. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Висновки суду. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладенння кредитного договору № 859173120 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджується платіжним дорученням про перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 10\~000 грн. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] визнав, що отримував кредитні кошти в сумі 10\~000 грн. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Щодо доводів відповідача про те, що він не підписував письмовий договір № 859173120 суд зазначає, що даний договір був укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису відповідача з одноразовим ідентифікатором. Щодо доводів відповідача про не укладення додаткових угод, суд зазначає наступне. Відповідно до п.6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.1 Закону України «Про електронну комерцію»). Додаткові угоди до договору № 261905807 від 28.04.2020, які містяться в матеріалах справи від 26.02.2020, 26.03.2020, 16.06.2020 не містить інформації про підписання їх відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Враховуючи вищевикладене, суд оцінює критично Додаткові угоди до договору № 261905807 від 28.04.2020, які містяться в матеріалах справи від 26.02.2020, 26.03.2020, 16.06.2020 та не сприймає їх як доказ продовження строку дії відповідного кредитного договору. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз змісту договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 свідчить про те, що ТОВ «Таліон плюс» (клієнт) передало ТОВ ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах. Копія витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 містить інформацію лише про прізвище боржника та номер кредитного договору № 859173120 без зазначення дати його укладання, тобто позивачем не доведено, що саме за спірним договором було передано право вимоги. Крім того, договір № 859173120, копія якого міститься в матеріалах справи, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 28.01.2020, тобто після укладання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (зміст якого викладений у додатковій угоді № 26 від 31.12.2020), на який у позовній заяві посилається позивач. Копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 позивачем суду не надано. Представником позивача до відповіді на відзив додано аркуші паперу із зазначенням реєстру прав вимоги № 88 від 08.07.2020, які не можуть бути прийняті судом як належні докази, у зв`язку з тим, що інформація про укладений з [PERSON] кредитний договір міститься на окремому аркуші, який не завірений ані підписами уповноважених осіб ані печатками відповідного товариства (а.с.57-59). Окрім того, витяг з реєстру боржників від 08.07.2020 року на який посилається позивач, не зрозуміло до якого договору відноситься, оскільки і договір факторингу і додатково угода до договору факторингу, зі змісту позовної заяви укладені в інший час. Крім того, оскільки позивачем не надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, здійснений первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», враховуючи, що докази укладення додаткових угод з відповідачем суду не надані, суд позбавлений можливості перевірити порядок нарахування заборгованості по відсоткам за вказаним кредитним договором. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують ту обставину, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора до відповідача за договором № 859173120 від 28.01.2020, а відтак і право вимоги до нього, оскільки позивачем не доведено перехід права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 859173120, оскільки не надано доказів, на підставі яких право вимоги до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. Заява відповідача про застосування позовної давності судом не розглядалась, у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed