Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, зокрема того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №930103, виданий 15 вересня 2005 року виданий громадянину України - [PERSON] . 1. Короткий зміст та обґрунтування заяви. [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеса), актовий запис за №1092. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, автомобіля, земельної ділянки та іншого майна, яке належало батьку на день смерті. Після смерті батька заявниця, у встановлений законом строк, звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Холудєєвої С.М., за її заявою була відкрита спадкова справа. У жовтні 2024 року нотаріусом виявлено розбіжності у наданих [PERSON] документах: у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №930103, виданому суб`єкту підприємницький діяльності фізичної особи - [PERSON] 15 вересня 2005 року Білгород-Дністровською міською радою Одеської області на підстави рішення Білгород-Дністровської міської ради від 24 грудня 2004 оку №785-IV і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02.05.506.00025, кадастровий номер земельної ділянки 5110300000:01:002:0127, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0140 га у межах згідно з планом по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування магазину та бару, в плані меж земельної ділянки, складеному відділом земельних ресурсів у місті Білгород-Дністровський Одеської області, по-батькові вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». 2. Рух справи у суді. Заяву подано до суду 16.10.2024. Ухвалою від 21.10.2024 ухвалою суду заяву залишено без руху; 25.10.2024 заявник усунув недоліки заяви. 30.10.2024 ухвалою суду відкрито окреме провадження у справі, яку призначено до судового розгляду на 26.11.2024. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. В судове засідання заявниця не з`явилась, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток, про поважність причин неявки або про відкладення розгляду справи суду не заявила. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеса), актовий запис за №1092. Те, що [PERSON] є батьком заявниці підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.01.1971 та витягом з ДРАЦСГ про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0042391301 від 21.11.2023. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, автомобіля ,земельної ділянки та іншого майна, яке належало батьку на день смерті. Після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини померлого батька до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Холудєєвої С.М., за якою відкрито спадкову справу. Наведена обставина підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75140356 від 14 грудня 2023 року. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки з кадастровим номером земельної ділянки 5110300000:01:002:0127, площею 0,0140 га, по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №930103 від 15.09.2005, у тому числі планом меж земельної ділянки. Відповідно до копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.07.2004, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4120554 від 13.07.2004 [PERSON] визначений власником об`єкта «магазин продтоварів з баром» по [ADDRESS] . Однак, у державному акті серії ЯД №930103 від 15.09.2005 на право власності на земельну ділянку, в частині внесення відомостей про особу, допущено помилку неправильно вказано по батькові власника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області 14.10.2024 і зареєстрованого в реєстрі за № 55/2023, [PERSON] , як донька [PERSON] , отримала у власність частину спадкового майна батька. У зв`язку з вищезазначеним, заявниця позбавлена можливості скористатися можливістю набути право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька. 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Так, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК). Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У постанові ВП ВС від 10.04.2019 в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з допущеною помилкою у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №930103 від 15.09.2005, у тому числі в плані меж земельної ділянки, з кадастровим номером 5110300000:01:002:0127, площею 0,0140 га, по [ADDRESS] , було неправильно зазначено відомості у частині по батькові власника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис за №1092, є батьком [PERSON] . Метою встановлення заявленого факту є реалізація права на спадкування. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. 6. Вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 294 ЦПК України, судовий збір необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved