Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 22.05.2024 року винесено ухвалу по справі №211/1134/24, згідно якої був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження №12024046720000045 було закрите, цивільний позов АТ КБ «ПриватБанк» залишений без розгляду. Підозрюваний [PERSON] в період часу з 22.12.2019 по 11.03.2020 здійснив чотири переводи кредитних коштів з карти №4149629392469896 померлої [INFO] [PERSON] ( [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) на свою карту № [NUMBER] , емітовану «УкрСиббанком», чим завдав збитків позивачу на загальну суму 15580,00 грн. Згідно постанови дізнавача Чебан К. від 12.02.2024 представник АТ КБ «ПриватБанк» Мухітдінов В.В. був залучений в якості представника потерпілого. В ході досудового розслідування провина [PERSON] була доведена, збиток був частково відшкодований та на даний час складає 12208,48 грн. Провина [PERSON] була доведена довідкою наданою АТ «УКРСИББАБНК» та протоколом його допиту. В зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальні збитки в сумі 12208,48 грн. 12 липня 2024 року ухвалою суду було залишено позовну заяву без руху. Представником позивача 19 липня 2024 року до суду було подано уточнену позовну заяву. 25 липня 2024 року ухвалою суду було повторно залишено позовну заяву без руху. Представником позивача 06 серпня 2024 року до суду було подано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 08.08.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, відзивів, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності\~до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності\~не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.05.2024 ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/1134/24 [PERSON] , [INFO] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження №12024046720000045 від 08.02.2024 року відносно [PERSON] , [INFO] , за ч.1 ст.190 КК України закрито у зв`язку із звільненням підозрюваного від кримінальної відповідальності. Цивільний позов представника потерпілого АТ КБ «ПриватБанк» Мухітдінова В.В. до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. (а.с. 31-32) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2019, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №1220. (а.с. 33) Відповідно до виписки по рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , основна картка № [NUMBER] , за період з 16.11.2019 по 01.08.2024 сума заборгованості становить 12208,48 грн. по картці № [NUMBER] та вбачається, що з 22.12.2019 за даною карткою відбуваються транзакції, незважаючи на те, що її власник померла [INFO] . (а.с. 34) 12.02.2024 постановою дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Чебан К.В., залучено в якості представника потерпілого АТ КБ «ПриватБанк» у кримінальному провадженні №12024046720000045 від 08.02.2024, [PERSON] . (а.с. 35) Згідно цивільного позову поданого в рамках кримінального провадження №12024046720000045 від 08.02.2024, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Мухітдінов В.В. просить стягнути на користь банку з відповідача [PERSON] матеріальні збитки в сумі 12208,48 грн. (а.с. 36) Відповідно до довідки №57-4/5 від 13.02.2024, виданої АТ «УКРСИББАНК», на імя [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , до якого відкрита картка № [NUMBER] . (а.с 37) Згідно протоколу допиту підозрюваного [PERSON] , [INFO] , від 19.02.2024, останній підтвердив той факт, що ним було здійснено чотири транзакції з картки померлої [PERSON] , яка є матір`ю його співмешканки, на свою картку для вирішення сімейних потреб. (а.с 38-39). Згідно із\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Відповідно до частини другої\~статті 11 ЦК України\~однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. За ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини шостої\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ч.7\~ст.128 КПК України\~особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у\~статті 1166 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (частина перша\~статті 1177 ЦК України). При цьому, нормами\~ЦПК України\~не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі. Разом із тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі\~ст. 49 КПК України\~у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в такому разі потерпілі не позбавлені можливості звернутись до суду з позовом про відшкодування заподіяної злочином шкоди в порядку цивільного судочинства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 398/571/15-ц (провадження № 61-1059св20) зроблено висновок про те, що звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку\~КК України\~виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 346/4425/18 (провадження № 61-7008св21) зроблено висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі\~статті 49 КК України\~у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини другої\~статті 284 КПК України\~є нереабілітуючими обставинами, тому відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну з його вини матеріальну шкоду. Аналогічні висновки містяться й в інших рішеннях Верховного Суду, зокрема постановах від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16 к провадження № 51-1491 км19, від 17.11.2020 у справі № 333/6733/16-к провадження №51-4179км20, та ухвалах від 02.12.2020 у справі № 509/4247/17 провадження № 51-5696ск20, від 27.01.2021 у справі № 140/1547/15-к провадження №51-336ск 21, від 19.03.2021 у справі №451/1380/17 провадження №51-1253ск21. Враховуючи вищевикладені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що всі умови, які необхідні для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування завданої позивачу шкоди знайшли своє підтвердження в ухвалі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2024, якою відповідача хоча і звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого\~ч.1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку із звільненням підозрюваного від кримінальної відповідальності, однак звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за вказаною вище нереабілітуючою обставиною не означає, що суд визнав його невинуватим у вчиненні кримінального проступку. За приведених обставин, позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушення, знайшли своє підтвердження. У частинах першій, шостій\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п. 6 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. З огляду на викладене, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання вимоги про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то відповідно такий збір (1211,20 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved