Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Гордієнко Ю.П. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обгрунтування якого зазначив таке. [PERSON] з 18.08.2007 по 08.10.2012 перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася проживати разом із матір`ю [PERSON] , і з того часу повністю перебуває лише на її утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до [PERSON] , а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування [PERSON] , що негативно впливає на фізичний розвиток [PERSON] як складову виховання; не спілкується з [PERSON] в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає [PERSON] доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти [PERSON] . Вищевказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання та утримання [PERSON] , свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що відповідач дитиною взагалі не опікувався, не спілкувався і не цікавився її розвитком. Відповідач виїхав закордон на початку війни і більше в країну не приїздив, її номер телефону і доньки в нього є. Від його родичів дізналася, що [PERSON] має образу на дитину через те, що вона казала йому, що якщо він не буде спілкуватися з нею, то вона змінить прізвище, а він їй відповів, що змінюй. Донька навіть не отримує від батька привітань з днем народження. В режимі переписки на початку 2022 року було останнє спілкування, до цього років два перед цим було спілкування, донька хотіла з ним зустрітися, але він відмовився. Коли вони тільки розлучилися відповідач давав 500грн один раз на рік, потім він одружився приблизно в 2013-2014 роках, в нього з`явилося двоє дітей, і він наголошував на тому, що більше не зможе допомагати. На аліменти позивачка не подавала. Позивачка телефонувала відповідачу 3 місяці тому і просила в нього кошти на операцію для [PERSON] , але він відмовив у допомозі. ЇЇ чоловік хоче вдочерити [PERSON] . Представник позивачки в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи від нього наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Відділу у справах дітей Пирятинської міської ради позовні вимоги підтримала, вважає, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України вислухав думку неповнолітньої дитини [PERSON] , яка дала наступні пояснення. Зі своїм батьком [PERSON] вона не спілкується, батьки разом не проживають з того часу, як їй виповнилося 3 роки. З того часу вона з батьком не спілкувалася, до війни вона йому написала, коли він їхав у Норвегію, що саме він відповів їй, вона не пам`ятає. Він обзивав її злою, казав, що в неї сірий світ. До війни батько вітав її з днем народження, останній раз вони зустрілися в січні 2020 року. Батько їй на день народження навіть нічого не дарував, один раз поповнив рахунок на мобільний телефон. У нього є свої діти, двоє синів. Судом в порядку ст. 63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] дала пояснення про те, що вона є хрещеною [PERSON] . Батько [PERSON] - [PERSON] її однокласник, тому знає його давно. Познайомилися з [PERSON] через нього. Після того як [PERSON] та [PERSON] розлучилися, він з [PERSON] не спілкувався, матеріально їй не допомагав. Коли його зустрічала та щось питала про [PERSON] , то він нічого не міг розказати, бо нічого не знав. На хрестинах його також не було. З [PERSON] та [PERSON] зустрічається регулярно, кожного місяця, ніколи під час цих зустрічей [PERSON] не було. [PERSON] їй розповідала, що в цьому році батько навіть не привітав її з днем народження. Де наразі перебуває [PERSON] їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що більше 9 років спілкується з позивачкою [PERSON] , їхні чоловіки спілкуються, проживали вони без відповідача [PERSON] , ні разу його не бачила разом з [PERSON] , ні в школі, ні за її межами. Оскільки вона спілкується з [PERSON] , то їй відомо, що ніякої допомоги від [PERSON] не було і не має, чула, що він за кордоном. Суд, заслухавши доводи сторін та їх представників, пояснення свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Згідно копії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Як встановлено на підставі копії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.09.2017, з 24.09.2013 [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , її прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] ; 04.09.2017 шлюб було розірвано, 10.10.2023 [PERSON] знову зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно довідки, виданої головою ОСББ «Європейська 4-Б» від 22.03.2024, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] з 2016 року по даний час; батько дитини [PERSON] за даною адресою не проживає, до дитини не приходив (а.с. 11). Відповідно до довідки № 01-41/138 від 25.03.2024, виданої класним керівником учениці 9Б класу Пирятинського ліцею Пирятинської міської ради Полтавської області [PERSON] (з вересня 2019 року та на даний час), її батько [PERSON] в цей період не приймав участі у шкільному житті своєї доньки (а.с.12). Згідно довідки від 25.03.2024, виданої лікарем [PERSON] [PERSON] , [INFO] , в тому, що під час спостереження дитини з 2016 року і по даний час батько не супроводжував її для консультації або амбулаторного лікування (а.с. 13). Як встановлено судом відповідач [PERSON] одружений з 17.08.2013 на [PERSON] (а.с. 68), та має від цього шлюбу двох неповнолітніх дітей (а.с. 69,70). Згідно інформації, наданої Головним Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-48562/18/24-Вих. від 15.07.2024, згідно витягу з інформації щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованоютериторією України, вбачається, що в період з 01.01.2022 станом на 08:50 15.07.2024 громадянин України [PERSON] , [INFO] , перетнув кордон через пункт пропуску Шегині 17.04.2022 о 09:04:21 в якості пішохіда (а.с. 54, 58). Надалі в Україну [PERSON] не повернувся. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконкому Пирятинської міської ради від 14.06.2024 № 357, відповідно до акту обстеження умов проживання від 27 травня 2024 року, мати [PERSON] з дітьми та чоловіком проживають у квартирі з усіма комунальними зручностями, санітарно-гігієнічні умови помешкання добрі, чисто, тепло, затишно, наявні необхідні меблі, побутова техніка та речі повсякденного вжитку. Дитина [PERSON] має окрему облаштовану кімнату, дитина забезпечена сезонним взуттям, одягом, канцелярським приладдям, комп`ютерною технікою, продуктів харчування достатньо. Мати повністю утримує свою доньку, займається її вихованням. У своїх поясненнях [PERSON] зазначила, що батько не бере участі у вихованні доньки та не спілкувався з нею з 2012 року. Останні декілька років батько [PERSON] перебуває за кордоном, батько донці не телефонує, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріально не допомагає. По питанню розв`язання будь-яких можливих спорів щодо участі у вихованні доньки [PERSON] до відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради не звертався, що вказує на відсутність спорів та байдужість батька до долі своєї дитини. Виходячи з вищевикладеного, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Батько не піклується про життя та здоров`я своєї дитини, що вказує на небажання утримувати та виховувати її, тому він заслуговує на позбавлення батьківських прав. З огляду на зазначене є всі підстави позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 47). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно приписів ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу статті 6 Декларації, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач вказані вимоги закону не виконує, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] досить тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] , донькою взагалі не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у житті доньки, що свідчить про його свідому винну поведінку та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків порушує права та інтереси неповнолітньої [PERSON] , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved