Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

В липні 2021 року представник КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 9895,22 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3616,41 грн.; заборгованість за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 11144,65 грн, а також судовий збір в сумі 2270,00 грн. та витрати, пов`язані із отриманням інформації з реєстру речових прав в сумі 33,00 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач є споживачем послуг із централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідач належним чином не здійснює оплату таких послуг, у зв`язку з чим, перед позивачем станом на 01.05.2021 утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та теплової енергії, яка складається із: заборгованості за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 11144,65 грн, та заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 00,00 грн. Також, позивач вказує, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до Додатків № 1, 2 до Договору, позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги за адресою: [ADDRESS] із централізованого постачання гарячої води/опалення в розмірі 13511,63 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті коштів за надані послуги, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначені суми заборгованості в примусовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021, головуючим суддею у справі визначено суддю Анохіна А.М. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 09.11.2021, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10.04.2023, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.06.2023, позов задоволено. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2023 року, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.06.2023 скасовано та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В листопаді 2023 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог на суму 13511,63 грн, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині стягнення суми в розмірі 11144,65 грн. В зв`язку із відрахуванням зі штату суду судді Анохіна А.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.01.2024 № 305, справу повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 25.01.2024, справу прийнято до провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.04.2024, до участі в розгляду даної справи залучено співвідповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В квітні 2024 до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої сторона позивача просила: -стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 2473,81 грн, заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з гарячого водопостачання в розмірі 904,11 грн.; заборгованість за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 2786,17 грн, а також витрати, пов`язані із отриманням інформації з реєстру речових прав в сумі 08,25 грн та судовий збір в сумі 567,50 грн.; -стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 2473,81 грн, заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з гарячого водопостачання в розмірі 904,11 грн.; заборгованість за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 2786,16 грн, а також витрати, пов`язані із отриманням інформації з реєстру речових прав в сумі 08,25 грн та судовий збір в сумі 567,50 грн.; -стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 2473,80 грн, заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з гарячого водопостачання в розмірі 904,10 грн.; заборгованість за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 2786,16 грн, а також витрати, пов`язані із отриманням інформації з реєстру речових прав в сумі 08,25 грн та судовий збір в сумі 567,50 грн.; -стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 2473,80 грн, заборгованість за надані до 01.05.2018 послуги з гарячого водопостачання в розмірі 904,10 грн.; заборгованість за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 2786,16 грн, а також витрати, пов`язані із отриманням інформації з реєстру речових прав в сумі 08,25 грн та судовий збір в сумі 567,50 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.05.2024, заяву про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду. В серпні 2024 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли пояснення на уточнені позовні вимоги, відповідно до якої сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх недоведеність. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.08.2024, у задоволенні клопотання співвідповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. У вересні 2024 до суду до суду від представника відповідача Тимошенка К.В. надійшла заява, в якій останній просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності. У вересні 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній заперечував проти застосування строків позовної давності, вказуючи на те, що позивачем визначені законом строки пропущені не були. В жовтні 2024 року до суду від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшли пояснення на позов, відповідно до яких останні просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на недоведеність позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, провести судове засідання у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кулик В.Б. подали письмову заяву, в якій просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх недоведеність, застосувати строки позовної давності, та провести судове засідання, прийнявши рішення у справі у їх відсутності. Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення, відповідно до яких вони просять в позові відмовити. З огляду на викладене, а також з огляду на розумні строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підстав доказів, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , які надає позивач. КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено Договір про відступлення права вимоги № 602-18, відповідно до якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплати неустойки (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційних нарахувань, судових та інших витрат, витрат на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-яких інших без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладання цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів. Згідно з додатком № 1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року до переліку споживачів послуг централізованого опалення та зобов`язань, право вимоги яких відступається, увійшов відповідач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг та за яким обліковується заборгованість з постачання гарячої води/централізованого опалення в сумі 13511,63 грн. Позивачем було надано розрахунки заборгованості за послуги з централізованого опалення, та постачання гарячої води, якими відповідачі користувались, але не виконували вимоги щодо оплати отриманих послуг, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за спожиті із заборгованості за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 11144,65 грн. Надані позивачем розрахунки відповідачами у встановленому порядку спростовані не були, а наведені відповідачами обґрунтування заперечень на позовні вимоги в цій частині не свідчать про відсутність підстав для стягнення зазначеної суми боргу за послуги, які відповідачами були спожиті фактично. Так, правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила). Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. На виконання вимог законодавства, Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води № 34 (5085) був опублікований позивачем 28 березня 2018 року у газеті «Хрещатик». Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ були оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Пунктом 4 типового індивідуального договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Доказів того, що відповідачі від послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, відмовились суду не надано. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи відповідачами не спростовано отримання послуг та, відповідно, нарахування позивачем сум заборгованості за спожиті із 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 11144,65 грн, та ці вимоги були заявлені в межах встановлених законом строків позовної давності з огляду на положення пункту 12 «Прикінцеві положення» ЦК України, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідачів в рівних частинах на користь позивача зазначеної суми заборгованості в сумі 11144,65 грн, тобто по 2786,17 грн з кожного, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, заява відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води до 01.05.2018 у загальному розмірі 13511,63 грн. є обґрунтованою з огляду на наступне. Так, згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. У частині першій статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09,§ 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2021 р. на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. Позивачем було подано позов про стягнення заборгованості до 01.05.2018 через канцелярію суду в липні 2021 року, а відтак строки позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги до 01.05.2018 року були пропущені та доводи сторони відповідачів в цій частині є слушними. Варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При цьому, суд зауважує, що введення на території України карантину не заважало як ПАТ «Київенерго», так і КП «Київтеплоенерго» вчасно звернутись до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості, яка виникла за спожиті послуги до 01.05.2018. Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що позивачем в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 13511,63 грн за спожиті послуги до 01.05.2018 було пропущено строки позовної давності, а відтак суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено 33 грн. Крім того, позивачем при зверненні з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи те, що задоволено 45,20 % позовних вимог (11144 грн. 65 коп. від 24656 грн. 28 коп.), а тому суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів в рівних частинах на користь позивача судовий збір у розмірі 1026 грн. 04 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2270 грн. х 45,20 % / 100%), тобто по 256 грн 51 коп. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: partial