Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

17.05.2024 року до Березівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А. Ухвалою суду від 20.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. В обґрунтування своїх вимог заявник вказала, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме:- земельна ділянку, площею 5,6886 га, яка розташована на території Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер :5121285100:01:001:0789, також земельна ділянка площею 1,5540 га, яка розташована на території Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер :5121285100:01:001:0790 та земельна ділянка площею 8,5158 га, яка розташована на території Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер :5121285100:01:001:0643. Вказані земельні ділянки належали померлому на праві власності. У встановлений законом шестимісячний строк заявник як спадкоємець за законом четвертої черги, звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Яковлєвої О.М. На підставі цього була відкрита спадкова справа №66/2023, проте, 24.01.2024 р їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки не надано доказів спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також заявник зазначила, що з жовтня 2016 року вона розпочала відносини з [PERSON] , вони почали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина, проте без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, проводили ремонтні роботи по підтриманню житла, мали спільний сімейний бюджет, який складався з орендної плати за землю [PERSON] та коштів, які вони отримували виконуючи різноманітні підсобні роботи для жителів села. Коли [PERSON] помер вона поховала його та розпорядилася його майном на власний розсуд. На даний час бажає прийняти спадщину після його смерті. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернулась до суду з заявою та просить суд задовольнити її. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 07.02.2025 року. У судове засідання 02.12.204 р [PERSON] не з`явилася. Одночасно від її представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутності. Зазначила, що заявник підтримує подану заяву та просить її задовольнити (а.с.72). Представник заінтересованої особи у судове засідання 02.12.2024 року не з`явився. 05.06.2024 року надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечує (а.с. 39). Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). За таких обставин, у зв`язку введенням воєнного стану на території України, з урахуванням заяви представника заявника про слухання справи у його відсутності, заяви представника заінтересованої особи про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особам». Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ст. 263 Цивільно-процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.10.2023 року Березівським відділом ДРАЦС, актовий запис №498 (а.с.7). Після його смерті залишилися спадщина, яку заявник не може прийняти у спадок, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю (а.с.16). 25.12.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М зареєстровано та заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] (а.с.41-58). Згідно довідки виданої Вікторівським старостинським округом Березівського району Одеської області від 16.01.2024 року [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS] однією сім`єю з [PERSON] з жовтня 2016 року і по день своєї смерті [INFO] (а.с.17). Актом обстеження житлово-побутових умов від 14.12.2023 року, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за вищевказаною адресою (а.с.18). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як подружжя та визнавали себе як чоловік та дружина. Крім того, у зв`язку з неможливістю підтвердити родинні зв`язки, існують перешкоди для реалізації права на спадщину заявником після смерті чоловіка. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з [PERSON] , наявності спільного побуту, ведення спільного господарства. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику оформити в послідуючому свої права на спадкове майно .. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує прав або охоронюваних законом інтересів інших осіб. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню. Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved