Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Адвокат Маслюженко Микола Павлович, який діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (19005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, 5-й поверх, ЄДРПОУ 43575686) через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.07.2016 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклади угоду № С03.225.72047 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до преамбули даної Угоди, вона укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку. Пунктом 5.1 Угоди клієнт надав підтвердження про ознайомлення ним з умовами ДКБО та згоду з ними. Крім того, позичальник власним підписом під текстом Угоди підтвердив ознайомлення з Тарифами банку та згоду з ними. Таким чином, Угода, Тарифи та Договір комплексного банківського обслуговування у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банку і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 633, 634 ЦК України є за своєю суттю публічним договором та договором приєднання. Згідно з п. 2 Угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку га наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. 00 коп., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 2000 грн. 00 коп.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних; розмір обов`язкового мінімального платежу (ОМП) встановлюється згідно з тарифами банку; дати сплати (ОМП) за попередній розрахунковий період: до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. У п. 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та ДБКО, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, Типового графіку та Розрахунку сукупної вартості кредиту, а також Тарифів які розміщені на сайті Банку. Підписанням Угоди клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Типовим графіком та розрахунком сукупної вартості кредиту. Крім того, клієнт в день укладання Угоди особисто підписав довідку-повідомлення про ознайомлення з детальним розписом сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. В пункті 7 Угоди сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Угодою. Вказують, що банк свої зобов`язання перед клієнтом за Угодою та ДБКО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 2000 грн. 00 коп. в межах кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконує. Останній платіж здійснено 20.08.2019 року, внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі15745 грн. 76 коп., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 6158 грн. 89 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9586 грн. 87 коп. Щодо переходу права вимоги зазначають, що 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу № 16/11-23. ТОВ «ФК «Сонаті» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема, з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09.06.2020 року. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.2. Договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладення цього Договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 5.1 договору факторингу № 16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу № 16/11-23 визначає, що в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 16/11-23 Фактор виконав свої зобов`язання перед клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами: платіжна інструкція № 566 від 17.10.2023 року на суму 200000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 608 від 17.11.2023 року на суму 2795777 грн. 00 коп. Також, клієнт і фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема, і друкований реєстр боржників. Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карки № С03.225.72047 від 29.07.2016 року. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право. Користуючись даним правом ТОВ «ФК «Сонаті» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно п. 2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Умови оплати, визначені п. 4.1. вказаного договору повністю виконані фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами: платіжна інструкція № 13 від 29 грудня 2023 року на суму 30000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 1 від 28 лютого 2024 року на суму 500000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 3 від 29 лютого 2024 року на суму 1900000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 4 від 29 лютого 2024 року на суму 403447 грн. 18 коп.; платіжна інструкція № 5 від 29 лютого 2024 року на суму 100000 грн. 00 коп., а разом на суму 2933447 грн. 18 коп. Відповідно до п. 5. 1. Договору факторингу № 29/12-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку № 2 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору факторингу серед інших до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карки № С03.225.72047 від 29.07.2016 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Угодою № С03.225.72047 від 29.07.2016 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 6158 грн. 89 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9586 грн. 87 коп., що разом становить 15745 грн. 76 коп. Вказують, що всі нарахування, що відбулись до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Розмір заборгованості позичальника підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості від 16 листопада 2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 29.07.2016 року по 16.11.2023 року. Також, вказують, що додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 2843 грн. 16 коп.; три проценти річних в сумі 899 грн. 77 коп. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму заборгованості в розмірі 19488 грн. 69 коп., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 6158 грн.89 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9586 грн. 87 коп.; інфляційні втрати в сумі 2843 грн. 16 коп.; три проценти річних в сумі 899 грн. 77 коп. та судові витрати, а саме, зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.; на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5200 грн. 00 коп. 28 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» в судове засідання не з`явився, надавши через електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також, зазначено, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 29.07.2016 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклади угоду № С03.225.72047 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до преамбули даної Угоди, вона укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку. Пунктом 5.1 Угоди клієнт надав підтвердження про ознайомлення ним з умовами ДКБО та згоду з ними. Крім того, позичальник власним підписом під текстом Угоди підтвердив ознайомлення з Тарифами банку та згоду з ними. Таким чином, Угода, Тарифи та Договір комплексного банківського обслуговування у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банку і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 633, 634 ЦК України є за своєю суттю публічним договором та договором приєднання. Згідно з п. 2 Угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку га наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. 00 коп., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 2000 грн. 00 коп.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних; розмір обов`язкового мінімального платежу (ОМП) встановлюється згідно з тарифами банку; дати сплати (ОМП) за попередній розрахунковий період: до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. У п. 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та ДБКО, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, Типового графіку та Розрахунку сукупної вартості кредиту, а також Тарифів які розміщені на сайті Банку. Підписанням Угоди клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Типовим графіком та розрахунком сукупної вартості кредиту. Крім того, клієнт в день укладання Угоди особисто підписав довідку-повідомлення про ознайомлення з детальним розписом сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. В пункті 7 Угоди сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Угодою. В судовому засіданні встановлено, що банк свої зобов`язання перед клієнтом за Угодою та ДБКО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 2000 грн. 00 коп. в межах кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконує. Відповідно до матеріалів справи, останній платіж здійснено 20.08.2019 року, внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі15745 грн. 76 коп., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 6158 грн. 89 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9586 грн. 87 коп. Також, встановлено, що 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу № 16/11-23. ТОВ «ФК «Сонаті» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема, з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09.06.2020 року. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.2. Договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладення цього Договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 5.1 договору факторингу № 16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу № 16/11-23 визначає, що в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 16/11-23 Фактор виконав свої зобов`язання перед клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами: платіжна інструкція № 566 від 17.10.2023 року на суму 200000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 608 від 17.11.2023 року на суму 2795777 грн. 00 коп. Також, клієнт і фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема, і друкований реєстр боржників. Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карки № С03.225.72047 від 29.07.2016 року. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право. Користуючись даним правом ТОВ «ФК «Сонаті» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно п. 2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Умови оплати, визначені п. 4.1. вказаного договору повністю виконані фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами: платіжна інструкція № 13 від 29 грудня 2023 року на суму 30000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 1 від 28 лютого 2024 року на суму 500000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 3 від 29 лютого 2024 року на суму 1900000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція № 4 від 29 лютого 2024 року на суму 403447 грн. 18 коп.; платіжна інструкція № 5 від 29 лютого 2024 року на суму 100000 грн. 00 коп., а разом на суму 2933447 грн. 18 коп. Відповідно до п. 5. 1. Договору факторингу № 29/12-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку № 2 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору факторингу серед інших до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карки № С03.225.72047 від 29.07.2016 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Угодою № С03.225.72047 від 29.07.2016 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 6158 грн. 89 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9586 грн. 87 коп., що разом становить 15745 грн. 76 коп. Вказують, що всі нарахування, що відбулись до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Розмір заборгованості позичальника підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості від 16 листопада 2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 29.07.2016 року по 16.11.2023 року. Додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 2843 грн. 16 коп.; три проценти річних в сумі 899 грн. 77 коп. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за угодою № С03.225.72047 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки в розмірі 19488 грн. 69 коп. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 941. Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано суду: Договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС»; Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12 серпня 2024 року; Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332. Оцінюючи в сукупності надані докази, а також беручи до уваги, що відповідачкою до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено частиною 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачки на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5200 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved