Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а членами двору її співмешканець [PERSON] та донька [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/3 частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, яка належала йому за життя як члену колишнього колгоспного двору. [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне майно, до складу якої входить 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , яка належала їй за життя як члену колишнього колгоспного двору, та фактично успадкована 1/3 частка у спірному будинку після померлого [PERSON] .. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги після померлої [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнка С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 18 листопада 2024 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 грудня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] та її представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги, згідно з погосподарським обліком книги №8А за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , членами двору її співмешканець [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с.10). 30 липня 1994 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.9). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав на праві власності у рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожному. [INFO] в с. Локнисте Менського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані та проживали його співмешканка [PERSON] , її донька [PERSON] та онука [PERSON] , що підтверджується довідкою №1-15/1042 від 19 грудня 2016 року, виданою Локнистенською сільською радою Менського району Чернігівської області (а.с. на звороті 10). Відомості щодо заведення спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №79062504 від 07 листопада 2024 року (а.с.36). [INFO] в м. Чернігові померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом зі своєї донькою [PERSON] та онукою [PERSON] , що підтверджується довідкою Локнистенської сільської ради №1-15/722 від 05 грудня 2019 року (а.с.60). Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] є її донька [PERSON] , що документально підтверджується матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №76/2020, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] .. Нотаріусом були видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнком С.В. 07 травня 2024 рок у №252/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (а.с.93). Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2024 року, яке набрало законної сили 08 жовтня 2024 року, встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Чернігові, з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Локнисте Менського району Чернігівської області, однією сім`єю з 15 червня 1982 року до [INFO] по [ADDRESS] (а.с.11-13). Згідно з інформаційною довідкою, наданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 23 квітня 2024 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.18). З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, відкритої веранди а1 та сараю Б (збудовані в 1985 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.15-17). Відповідно до інформаційної довідки, виданої приватним підприємством «Експертна фірма «Експерт-плюс» від 14 жовтня 2024 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , складає 122834 грн (а.с.20). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до\~ст.\~1264\~ ЦК\~України,\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/3 частці кожному. Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично успадкувала належну за життя її співмешканцю, з яким вона постійно проживала однією сім`єю, 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим, з урахуванням належної їй як члену колишнього колгоспного двору 1/3 частки, її частка у спірному будинку становить 2/3. [PERSON] успадкувала після померлої матері [PERSON] 2/3 частки у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , і з урахуванням належної їй як члену колишнього колгоспного двору 1/3 частки її частка у спірному будинку збільшилась, вона стала власником вказаного будинку в цілому. Враховуючи, що право на частку у спірному будинку за спадкодавцями та позивачем [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved