Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з АТ КБ «Приват банк» грошових коштів у розмірі 7923, 90 доларів США сума депозиту за договором № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р.; 332 794,02 грн., що складається з сум депозитів, а саме: 608,03 грн. за договором №SAMDN01000736743524 від 25.07.2013 р.; 145089,55 грн. за договором №SAMDN01000737078991 від 13.08.2013р.; 187096,44 грн. за договором № SAMDN1000738867229 від 29.10.2013р., а також просила стягнути з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на свою користь заборгованість по відсоткам станом на дату фактичного розрахунку відповідно до умов договорів. Позов обґрунтовано тим, що 25.07.2013 року між [PERSON] та ПАО КБ «ПРИВАТ БАНК» був укладений договір №SAMDN01000736743524 (Вклад «Стандарт на 6 міс»), за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, після 15:00 год. нараховані відсотки на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок № [NUMBER] . 13.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» був укладений договір №SAMDN01000737078991 (Вклад «Стандарт на 6 міс»), за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, після 15:00 год. нараховані відсотки на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок № [NUMBER] . 29.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» був укладений договір №SAMDN1000738867229 (Вклад «Стандарт на 6 міс»), за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, після 15:00год. нараховані відсотки на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок № [NUMBER] . 14.02.2014 року був укладений договір № SAMDN8000740641454 з рахунком № [NUMBER] . Відповідно до Інформації про залишки коштів та нараховані відсотки клієнта станом на 31.01.2018 р. ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» повинен виплатити [PERSON] : -608,03 грн. за договором № SAMDNO1000736743524 від 25.07.2013р., -145089,55 грн. за договором №SAMDN01000737078991 від 13.08.2013р. -187096,44 грн. за договором № SAMDN1000738867229 від 29.10.2013р., -7923, 90 доларів США за договором № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р. За підсумком вказана сума складає 542\~698,13 грн. Відповідно до умов Договорів №SAMDN01000736743524 від 25.07.2013р., №SAMDN01000737078991 від 13.08.2013р., №SAMDN1000738867229 від 29.10.2013р., №SAMDN8000740641454 від 14.02.2014р. якщо після закінчення терміну вкладу клієнт не заявив Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один термін. Термін вкладу продовжується неодноразово без заявки клієнта в Банк. Новий термін вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу. 01.11.2018р. [PERSON] на адресу АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» було направлено: Вимогу про повернення коштів за договором № SAMDN01000736743524 від 25.07.2013р., Вимогу про повернення коштів за договором № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р., Вимогу про повернення коштів за договором №SAMDN1000738867229 від 29.10.2013, Вимогу про повернення коштів за договором №SAMDN01000737078991 від 13.08.2013р. Однак у відповідях, які направив АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» зазначалося, що АТ КБ «Приват банк» був вимушений припинити свою діяльність відповідно до вимог Постанови №260. 23.01.2019р. позивачка особисто прийшла до відділення Южного головного регіонального управління АТ КБ «Приват банк», в якому працівник банку пояснив, що, через те, що договір був укладений в Автономній Республіці Крим, кошти з рахунків: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] не можливо видати. Позивачка просить\~стягнути кошти\~на її\~користь,\~а також\~17\~%\~за депозитними\~договорами №SAMDN01000736743524\~від 25.07.2013\~р.;№SAMDN01000737078991 від 13.08.2013р.; № SAMDN1000738867229 від 29.10.2013р., та 9 % річних за договором № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р., розрахунок яких представником позивачки було надано згодом, 23.09.2021 року. Ухвалою суду від 24.09.2019 року позов було залишено без руху (т. 1 а.с. 59-60). Ухвалою суду від 07.11.2019 року, у зв`язку з усуненням недоліків, відкрито загальне позовне провадження у справі (т. 1 а.с. 66). Ухвалою суду від 23.03.2020 року до участі у справі було залучено ТОВ ФК «ФІНІЛОН» в якості третьої особи (т. 1 а.с. 123-124). Ухвалою суду від 21.01.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. У позивачки витребувано оригінали письмових доказів (т. 1 а.с. 189-190). Ухвалою суду від 07.06.2022 року було зупинено провадження у справі, до встановлення у справі № 199/3152/20 правомірності договору переведення боргу від 17.11.2014 р. (т. 2 а.с. 46). Ухвалою суду від 02.07.2024 року поновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 55). 28.12.2019\~р.\~на адресу\~суду надійшов\~відзив на позов, в якому представник АТ КБ «Приват банк» просить витребувати у позивача оригінали документів, які не були надані в копіях, як документи до позовної заяви. Враховуючи наведене у відзиві, відмовити у задоволенні позовних вимог, у випадку не підтвердження позивачем позовних вимог належними та допустимими доказами. У випадку задоволення позовних вимог, зазначити у резолютивній частині рішення, що суми коштів, які підлягають стягнення з банку на користь позивача, зазначені без відрахування податків та зборів, які підлягають у подальшому утриманні в установленому законом порядку. Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 06.05.2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» (далі Постанова НБУ № 260). Рішенням Центрального банку рф № РН-33/1 від 21.04.2014 року, було припинено з 21.04.2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «Приват банк». За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів рф не визнається, та вони не підлягають виконанню. В той же час, наявність вказаного рішення Банку росії щодо припинення діяльності на території АР Крим ПАТ КБ «Приват банк» унеможливлювало діяльність відокремленого підрозділу банку на території АР Крим та міста Севастополя Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приват банк». Окупаційна влада у травні 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «Приват банк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приват банк» , у тому числі - банківських документів, договорів, касових документів, приміщень банку, банкоматів, терміналів, транспортних засобів та т.і. Також були арештовані права за зобов`язаннями банку, у тому числі і права вимоги, борги за всіма зобов`язаннями, відповідно до судових постанов Державної Ради рф. Таким чином, відокремлений підрозділ банку на території АР Крим та м. Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації (т. 1 а.с. 80-87). 13.02.2020\~року на\~адресу суду\~надійшли письмові\~пояснення АТ КБ «Приват банк» в якому зазначено, що Банк виявив наявність факту переведення боргу за депозитними договорами, які є предметом спору у даній справі, з Первісного боржника за зобов`язанням - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на Нового боржника - ТОВ "Фінансова компанія "ФІНІЛОН" (ЄДРПОУ 38920700) на підставі Договору про переведення боргу б/ н від 17.11.2014р (з урахуванням додаткової угоди до Договору від 18.11.2014р., укладеними між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «ФК «Фінілон», та електронного Додатку №1 (перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування) до Договору про переведення боргу від 17.11.2014р. Відповідно до п. 1.1.7.58 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції від 01.06.2014 року), які розміщені на офіційному сайті Банку https://privatbank.ua, було передбачено, що у зв?язку з анексією АР Крим та припинення діяльності Банку на цій території, Клієнт зобов`язується з`явитися в структурний підрозділ Банку, розташований на материковій території України, для здійснення банком дій щодо уточнення інформації клієнта. Крім того, в мережі інтернет була розміщена інформація: «У зв?язку з анексією АР Крим і зупиненням діяльності Банка на цій території в розділ "1.1.7. Додаткові положення" Умов та правил надання банківських послуг внесені зміни про порядок взаємодії за договорами Клієнта з Банком. У разі невиконання Клієнтом обов`язків, передбачених п.1.1.7.59 цих Умов та Правил, подальша взаємодія по договору Клієнта з Банком буде здійснюватися з ТОВ «ФК "ФІНІЛОН", що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32. У разі незгоди Клієнта з переводом боргу, свої письмові заперечення Клієнт направляє Банку в строк до 15.02.2015 р. Ненадання Клієнтом заперечень у вказаний в цьому пункті строк, підтверджує здійснення Банком переводу боргу по договорам Клієнта на ТОВ «ФК "ФІНІЛОН" зі згоди Клієнта». З огляду на те, що будь-яких письмових заперечень від [PERSON] відносно переведення Банком на ТОВ ФК «ФІНІЛОН» боргу за договорами, які є предметом спору у даній справі, на адресу Банку не надходило, то вважається, що переведення боргу Банком було здійснено зі згоди вкладника [PERSON] . Отже, АТ КБ «Приватбанк» не несе зобов`язань за такими договорами, а ТОВ "ФК "ФІНІЛОН" є Новим боржником за даними договорами банківських вкладів. Тому просить залучити до участі у справі ТОВ "ФК "ФІНІЛОН" в якості третьої особи (т. 1 а.с. 96-112). У своїх письмових поясненнях, якій надійшли до суду 03.03.2021 року, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Повідомляє, що АТ КБ «Приват банк» не є боржником за договорами вкладу [PERSON] , новим боржником є ТОВ ФК «Фінілон». Не погоджується з сумою боргу 608,03 грн. по договору № SAMDN01000736743524 від 25.07.2013 р., оскільки залишок коштів складав 0,03 грн., які були переведенні на рахунок ТОВ ФК «Фінілон». Депозитний договір\~№SAMDN01000737078991\~від 13.08.2013\~р.\~було розірвано\~Позивачем 14.02.2014\~року та\~кошти перераховано\~картковий рахунок\~№ [NUMBER] .\~Надано платіжне\~доручення №E0214GVNTT\~від 14.02.2014\~року про\~перерахування коштів\~позивачці.Кошти в сумі 145 089,55 грн., які обліковувалися на картковому рахунку № [NUMBER] на момент укладення договору про переведення боргу від 17.11.2014 р було перераховано на рахунки ТОВ ФК "Фінілон" відповідно до умов договору (докази перерахування надані до матеріалів справи). Щодо стягнення відсотків, то відповідно до витягу з протоколу Комітету управління активами і пасивами Банку від 25.04.2017 з 04.05.2017 було змінено відсоткові ставки по депозитах фізичних осіб в національній та іноземній валюті - рахунок "До запитання" - у розмірі 0,01% річних. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного вбачається, що на підставі письмових заяв - вимог Позивача про розірвання договорів, які були надіслані 01.11.2018р., (копії заяв містяться в матеріалах справи) нарахування відсотків поза межами дії договорів повинно здійснюватися виключно за ставкою "на вимогу". (т. 1 а.с. 204- 212, т. 1 а.с. 225-229). 23.09.2021 року до суду представником позивачки було надано розрахунок до позовної вимоги про стягнення відсотків, та просить стягувати з відповідача нараховані відсотки за договорами №SAMDN01000736743524 1527, 04 грн., №SAMDN01000737078991 364\~385,63 грн., № SAMDN1000738867229 453\~970, 45 грн., № SAMDN080000740641454 7\~321,77 доларів США, станом на дату фактичного розрахунку відповідно до умов договорів, надавши приклад формули та порядку розрахунку (т. 2 а.с. 1-4). У своїх письмових поясненнях представник АТ КБ «Приват банк» зазначав, що оскільки 17.11.2014 р. між ПАТ КБ «Приват банк» та ТОВ ФК «Фінілон» був укладений борг про переведення боргу з подальшим укладанням Додаткової угоди від 18.11.2014 р., зокрема щодо договорів [PERSON] , то АТ КБ «Приват банк» не є боржником у справі. При цьому, стверджує, що погодження з кредитором не є обов`язковим та не зумовлює нікчемність договору. Розміщення Банком повідомлення від 30.01.2015 на офіційному сайті Приватбанк у відповідному розділі Умов та Правил з встановленням строку для Клієнтів до 15.02.2015 для подання письмових заперечень (незгоди) щодо переведення боргу (грошових коштів відповідного Клієнта/Кредитора) на рахунки ТОВ "ФК "Фінілон" було цілком правомірно-юридичною дією Банку (т. 2 а.с. 32-35). Від представника позивача в системі «Електронний суд» надійшла заява про слухання справи за відсутності позивачки та її представника (т. 2 а.с. 78). Представник відповідача в судовому засіданні підтримав, раніше заявлені пояснення та відзив, та у разі задоволення позову просив зазначити у резолютивній частині рішення, що суми коштів, які підлягають стягнення з банку на користь позивача, зазначені без відрахування податків та зборів, які підлягають у подальшому утриманні в установленому законом порядку. Представник третьої особи ТОВ «ФК «Фінілон» в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання сповіщений шляхом направлення судової повістки, яка повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 2 а.с. 76). Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, відзив, письмові пояснення, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. За приписами ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У відповідності до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до положень ч.1,2 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Частиною 3 ст. 1058 ЦК України передбачено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. За правилами статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачою ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Частиною 3 ст. 1066 ЦК України передбачено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Судом встановлено що, 25.07.2013 року між [PERSON] та ПАО КБ «ПРИВАТ БАНК» був укладений договір №SAMDN01000736743524 (Вклад «Стандарт на 6 міс»), за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, після 15:00 год. нараховані відсотки у розмірі 17 % на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок № [NUMBER] . Розмір депозитного вкладу становив 56\~000 грн. (т. 1 а.с. 4-6). 13.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» був укладений договір №SAMDN01000737078991 (Вклад «Стандарт на 6 міс»), за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, після 15:00год. нараховані відсотки у розмірі 17 % на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок № [NUMBER] . Розмір депозитного вкладу становив 240\~000 грн. (т. 1 а.с. 7-8). 29.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» був укладений договір №SAMDN1000738867229 (Вклад «Стандарт на 6 міс»), за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, після 15:00 год. нараховані відсотки у розмірі 17 % на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок № [NUMBER] . Розмір депозитного вкладу становив 174182,47 грн. (т. 1 а.с 9-11) 14.02.2014 року був укладений договір № SAMDN8000740641454 (Вклад «Стандарт») строком 6 місяців, за яким по закінченню кожного місяця, минувшого з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступного за датою укладення, нараховуються відсотки у розмірі 9 % на суму вкладу зараховуються на карту/рахунок з рахунком № [NUMBER] . Розмір депозитного вкладу становив 7869,66 доларів США (т. 1 а.с. 12-13). Вказані обставини також підтверджуються виписками по банківським рахункам [PERSON] (т. 1 а.с. 14-15). Вказані договори містять положення про автоматичне продовження їх дії на тих самих умовах, якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу клієнт не заявить банку про повернення грошових коштів. 17 листопада 2014 року між Банком та ТОВ «ФК «Фінілон» укладено договір про переведення боргу за депозитними договорами, в тому числі грошових коштів [PERSON] (т. 1 а.с. 99-104). 31.10.2018 року [PERSON] , шляхом поштового направлення звернулась до АТ КБ «Приват банк» із заявами про розірвання депозитних договорів, повернення вкладів з нарахованими відсотками. Вказані заяви були отриманні установою банку 05.11.018 року (а.с. 17-26). Листами від 01.12.2018 р № 20.1.0.0/7-181106/1776 та від 01.12.2018 р № 20.1.0.0/7-181106/1770, [PERSON] банк повідомив про необхідність зачекати розгорнутої відповіді на її заяви (т. 1 а.с. 27-30). Листами від 07.12.2018 р № 20.1.0.0/7-181106/1776, від 07.12.2018 р № 20.1.0.0/7-181106/1777 та від 07.12.2018 р № 20.1.0.0/7-181106/1770 [PERSON] було повідомлено про те, що її звернення до банку, що надійшли поштовим відправленням не можуть бути прийнятими до виконання (т. 1 а.с. 31-36). 23.01.2019 року [PERSON] повторно звернулась до АТ КБ «Приват банк» із заявами про розірвання депозитних договорів, повернення вкладів з нарахованими відсотками. Вказані заяви були отриманні установою банку в той самий день 23.01.2019 року, що підтверджується відмітками банку та проставленням вхідних номерів документів (а.с. 37- 44). Листами від 12.02.2019 р № 20.1.0.0/7-190123/1103, від 12.02.2019 р № 20.1.0.0/7-190123/1097, від 11.02.2019 р № 20.1.0.0/7-190123/1087, від 11.02.2019 р № 20.1.0.0/7-190123/1076, [PERSON] було повідомлено про те, що у зв?язку із неможливістю здійснювати банківське регулювання та нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06.05.2014p. № 260 (надалі - Постанова № 260), згідно з якою припинено подальшу діяльність українських банківських установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території. У зв`язку із зазначеним, АТ КБ «Приват банк» припинив свою діяльність на території АР Крим та м. Севастополь, відповідно до вимог Постанови № 260 (т. 1 а.с. 45-52). Таким чином, банк протягом двох банківських днів, як це передбачено типовими умовами договорів, не виконав зазначені вимоги та не повернув грошові кошти із відсотками, що стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду. 27.02.2019 року Верховний Суд по справі № 201/7316/16-ц (провадження № 61-10611св18) про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів за «кримськими» депозитами зазначив наступне: справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання названого принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. В судовому засіданні були дослідженні та звіренні з оригіналами, зокрема договори депозитного вкладу, вимоги про розірвання депозитних договорів та повернення депозиту з нарахованими відсотками, квитанції, поштові повідомлення про надіслання та отримання листів установою банку. Представником АТ КБ «Приват банк» не оспорюється факту укладання між [PERSON] та ПАО КБ «Приват банк» договорів про депозитний вклад. Проте, представник АТ КБ «Приват банк» у письмових поясненнях заперечує, той факт, що саме банк є боржником у справі, оскільки новим боржником є ТОВ ФК «Фінілон». Відповідно до положень ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. За вимогами ч.2 ст.1059 ЦК України, у разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до положень ст. 633 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. За змістом ч.ч.1,2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Відповідно до положень ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно вимог ч. 5 ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Враховуючи вищезазначене, «Договір про переведення боргу б/н від 17.11.2014 року», укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ ФК «Фінілон» шляхом використання принципу мовчазної згоди вкладників Банку, є нікчемним в силу положень ч. 1 ст. 520, ч. 1 ст. 654, ч. 2 ст. 1059 ЦК України, адже будь-які усні чи мовчазні зміни до письмового договору банківського вкладу є нікчемними. Крім того «Договір про переведення боргу б/н від 17.11.2014 року» також є нікчемним відповідно до положень ст. 228 ЦК України, адже він порушує публічний порядок та спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина та на незаконне заволодіння вкладами громадян України. Депозитний договір є одностороннім правочином - з моменту внесення позивачами вищезазначених грошових коштів в касу банку саме банк набуває на них право власності, а у позивачів виникає право вимагати від банку повернення грошових коштів у розмірі її вкладу та сплати відповідних процентів протягом всього часу дії договору з врахуванням його положень про автоматичну пролонгацію. Відповідно до ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] не надавала згоди на переведення боргу від АТ «КБ «Приватбанк» до ТОВ «ФК «Фінілон» за договорами депозитних вкладів відповідно до статті 520 ЦК України, договір про переведення боргу від 17 листопада 2014 року, укладений між Банком та ТОВ «ФК «Фінілон» шляхом використання принципу мовчазної згоди вкладників банку, не створює правових наслідків для позивачки. За таких обставин, саме АТ «КБ «Приватбанк», а не ТОВ «ФК «Фінілон» є належним відповідачем у справі, а доводи АТ КБ «Приват банк» про те, що банк не є боржником у справі не знаходить свого підтвердження. Аналогічний висновок висловлено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року, справа № 199/3152/20, провадження № 14-224цс21. Крім того, за вказаних обставин не можна вважати, що переведення депозитних коштів [PERSON] на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон», було правомірним і породжує відповідальність ТОВ «ФК «Фінілон» перед позивачко. Щодо позовних вимог про стягнення з АТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] процентів за договорами банківських вкладів, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України). Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Отже, після закінчення строку дії договору банківського вкладу проценти на суму вкладу нараховуються у розмірі, який відповідає розміру процентів за вкладом «на вимогу», якщо інший розмір процентів не погоджений сторонами. Аналогійний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 9 Договорів передбачено, що клієнт і банк мають право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це один одного за два банківські дні до дати розірвання договору. У Договорі № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р., строк дострокового розірвання договору, визначено пунктом Договру 10. Пунктом 11 Договору вкладу передбачено, якщо клієнт вимагає розірвати договір, а термін вкладу ще не закінчився, сума вкладу повертається. За неповний термін вкладу відсотки виплачується постачання вкладу до запитання за фактичну кількість днів, що минули з дати оформлення вкладу до розірвання договору. Пунктом 12 Договору, визначено, що якщо клієнт вимагає достроково розірвати договір, а термін вкладу вже було продовжено один або кілька разів, відсотки за кожен повний термін вкладу виплачується у повному обсязі. Відсотки за останній термін вкладу, який на момент розірвання договору ще не закінчився, нараховується за умовами, описаними в п. 11 цього договору. З аналізу п. 11, 12 Договорів банківського вкладу, укладених між сторонами, можна зробити висновок, що розмір процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за цим договором після закінчення терміну його дії, залишається таким, як було визначено договором. Отже, з урахуванням вказаних норм права та умов договорів, слід виходити з того, що після закінчення терміну дії договору й у разі неналежного виконання його умов з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовими вкладами, виходячи із процентної ставки згідно умов договору. Враховуючи, що [PERSON] вперше звернулась до АТ КБ «Приват банк» з вимогою про повернення коштів по договорам депозитних вкладів, шляхом направлення заказаною поштою листа з описом відправлення 01.11.2018 року, та відповідно рекомендованого повідомлення, представником банку було отримано лист 05.11.2018 року, то від вказаної дати суд рахує два дні, які вважаються такими, що збігли при достроковому попередженні клієнтом про її бажання розірвати договори. (т. 1 а.с. 25). Отже, датою дострокового розірвання договорів є 07.11.2018 р. За депозитним договором № SAMDN01000736743524 від 25.07.2013 р. (вклад «Стандарт» на 6 місяців) [PERSON] внесла на особовий рахунок грошові кошти у сумі 56\~000 грн. Початковий (до пролонгації) строк договору становить 6 місяців, до 25.01.2014 р. з відсотковою ставкою 17 % річних, яка є незмінною протягом цих 6-ти місяців. Відсотки на час нового терміну вкладу нараховуються на суму вкладу за процентною ставкою даного найменування і строку, який діє у банку на день закінчення попереднього терміну вкладу. Отже,\~договір №SAMDN01000736743524 від 25.07.2013 р. укладено 25.07.2013 р. та розірвано 07.11.2018 р., та 17% річних від залишку коштів 608,03 грн., за цей час існування депозиту, становить 1155,68 грн. За депозитним договором № SAMDN01000737078991 від 13.08.2013р. (вклад «Стандарт» на 6 місяців) [PERSON] внесла на особовий рахунок грошові кошти у сумі 240 000 грн. Початковий (до пролонгації) строк договору становить 6 місяців, до 13.02.2014 р. з відсотковою ставкою 17 % річних, яка є незмінною протягом цих 6-ти місяців. Відсотки на час нового терміну вкладу нараховуються на суму вкладу за процентною ставкою даного найменування і строку, який діє у банку на день закінчення попереднього терміну вкладу. Отже,\~договір №SAMDN01000737078991\~від 13.08.2013р.\~укладено 13.08.2013\~р.\~та розірвано\~07.11.2018\~р.,\~та 17%\~річних від\~залишку коштів\~145089,55\~грн.,за цей час існування депозиту, становить 274 396,57 грн. За депозитним договором № SAMDN1000738867229 від 29.10.2013р. (вклад «Стандарт» на 6 місяців) [PERSON] внесла на особовий рахунок грошові кошти у сумі 174\~182,47 грн. Початковий (до пролонгації) строк договору становить 6 місяців, до 29.04.2014 р. з відсотковою ставкою 17 % річних, яка є незмінною протягом цих 6-ти місяців. Відсотки на час нового терміну вкладу нараховуються на суму вкладу за процентною ставкою даного найменування і строку, який діє у банку на день закінчення попереднього терміну вкладу. Отже, договір № SAMDN1000738867229 від 29.10.2013р. укладено 29.10.2013 р. та розірвано 07.11.2018 р., та 17% річних від залишку коштів 187096,44 грн., за цей час існування депозиту, становить 346 128,41 грн. Депозитний договір № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р. (вклад «Стандарт») було укладено шляхом перерахування вкладу у розмірі 7\~869,66 доларів США, строком до 14.08.2014 р. з відсотковою ставкою 9 % річних, яка є незмінною протягом року. Відсотки на час нового терміну вкладу нараховуються на суму вкладу за процентною ставкою даного найменування і строку, який діє у банку на день закінчення попереднього терміну вкладу. Отже, договір № SAMDN080000740641454 від 14.02.2014р. укладено 14.02.2014 р. та розірвано 07.11.2018 р., та 17% від залишку коштів 7923, 90 доларів США, за цей термін користування становить 11 300,13 доларів США, що еквівалентно 470 906,05 грн., станом на час ухвалення рішення, з урахуванням курсу гривні 41.67 грн. (за даними сайту Мінфін за посиланням https://minfin.com.ua/currency/nbu/usd/2024-12-04/, станом дата ухвалення рішення 04.12.2024 р.). Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір, у разі задоволення позову, стягується з відповідача. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 22.10.2019 р., позивачка за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 5\~320,80 грн., а тому, у зв`язку з задоволенням позову, відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору 5 320,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial