Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів визначених рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень та стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 516 гривень на підставі рішення Харківського районного суду від 16 квітня 2015 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. 24 червня 2022 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Наразі відповідач сплачує встановлену вищезазначеним рішенням суду суму аліментів в розмірі 1150 гривень. Це занадто малий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, хлопця 14 років. Цих грошей вкрай замало для того, щоб повноцінно купувати продукти, одяг, взуття, сплачувати додаткові заняття англійською мовою, якими дитина займається 3-4 рази на тиждень. Відповідач працює, має стабільний дохід, не має інших неповнолітніх дітей. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на 2024 рік складає 3196 гривень. Тобто сума, яку наразі сплачує відповідач не досягає навіть 1598 гривень (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років), що занадто замало для дитини. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з зазначеним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 вересня 2024 року відповідач [PERSON] , подав через канцелярію суду пояснення, в яких зазначив, що сплачує суму аліментів у розмірі 1150 гривень на місяць, але кожного місяця сплачує суму у розмірі не менше 1500 гривень, на підтвердження цього надає копії квитанцій. Крім аліментів постійно допомагає купувати дитині одяг, взуття та електронну техніку. Наразі ніде не працює, на підтвердження цього надає відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 26 серпня 2024 року. Тому прохає суд залишити стягнення аліментів у твердій грошовій формі у сумі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. 28 жовтня 2024 року позивач [PERSON] , надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначила, що категорично не згодна з доводами відповідача. Як вбачається зі скріншотів переписки відповідача з дитиною, відповідач зазначає, що він працює, робота в нього дуже «серйозна», наразі вона (робота) в нього тільки одна і іншу зараз він знайти не може. Також позивачу приходять смс з рекламою для відповідача про надання йому мікрозаймів, тобто відповідач користується послугами МФО, бере та сплачує кредити, а на дитину сплачувати 1/4 частину від заробітку відмовляється. Дитина зростає, у дитини зростають потреби. Позивач постійно сплачує за додаткові заняття для дитини, нещодавно йому була поставлена дороговартісна брекет-система. На підставі викладеного прохає суд задовольнити позовну заяву. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, також зазначила, що позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24 березня 2010 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] ). 24 червня 2022 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 18 травня 2023 року Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) \~ \~ \~ \~Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 516 гривень щомісячно, починаючи з 26 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1150 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Як на\~підставу позовних\~вимог [PERSON] ,\~ посилається\~на те,\~що відповідач\~сплачує аліменти\~на утримання\~сина у\~твердій грошовій\~сумі у\~розмірі 1150\~гривень щомісячно,\~на підставі\~рішення Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 02\~березня 2020\~року,\~однак на\~сьогоднішній день\~цих коштів\~не достатньо, оскільки\~суттєво зросли\~витрати на\~споживчі товари\~та послуги.[PERSON] є працездатним, тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти синові у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тому просила суд змінити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення: з 1150 гривень на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 зазначеної статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Отже, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. \~ \~ \~ \~Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до Закону України\~від 17\~травня 2017\~року №\~2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Такий припис доводить факт підвищеного захисту прав дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Частинами 1,2,\~3\~ст.182\~СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. За ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства можна дійти висновку, що діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. \~ \~ \~ \~Позивач скористалася своїм правом, визначила спосіб стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дитину,недостатності фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб сина. \~ \~ \~ \~У силу положень ст. ст. 183, 184\~СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. \~ \~ \~ \~Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Частина 1 ст.\~192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. \~ \~ \~ \~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~ \~ \~ \~Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~ \~ \~ \~Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (Постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). \~ \~ \~ \~Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Матеріали справи свідчать про те, що позивач пов`язує необхідність зміни способу стягнення аліментів не зі зміною матеріального становища відповідача, а недостатністю фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб сина. Під час судового розгляду відповідачем жодним чином не спростовано, що присуджений за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року розмір аліментів у сумі 1150 гривень залишається достатнім для гармонійного розвитку малолітньої дитини на теперішній час з огляду на збільшення вартості проживання, харчування та одягу для дитини та є недостатнім для нормального рівня життя дитини, на які посилається у своєму позові [PERSON] . Крім того відповідачем надані відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 26 серпня 2024 року з 0 доходом з 1 по 4 квартал. Однак згідно наданих позивачем скріншотів переписки відповідача з сином, відповідач зазначає, що працює на комбінаті за станком. \~ \~ \~ \~Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст.ст. 12, 81\~ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати. Виходячи з наведених обставин, суд вважає наявними підстави для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 січня 2024 року становить 3196 гривень. \~ \~ \~ \~Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05 жовтня 2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів, про що зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, враховуючи всі вищевикладені обставини, а також враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей матері, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] з 1150 гривень щомісячно до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 1211,20 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved