Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

23.11.2023 позивачка [PERSON] звернулася до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що 24.02.2007 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАЦСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 67. В період шлюбу [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . В подальшому, заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2021 шлюб між сторонами було розірвано, а донька залишилася проживати разом з матір`ю (позивачкою). Впродовж останніх чотирьох років батько дитини (відповідач) не брав жодної участі у вихованні дитини, не надавав коштів на її утримання та не підтримував будь-якого контакту з донькою, не зустрічався з нею, не телефонував, тобто не цікавився її розвитком, навчанням та станом здоров`я. При цьому, ніяких перешкод позивачка йому не чинила. За наведених обставин позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.11.2023 позовну заяву було залишено без руху. 11.12.2023 позивачка усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні; призначено підготовче засідання. 12.12.2023 ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті. В подальшому, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2024 у наданій справі зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області надати висновок щодо доцільності чи недоцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . На виконання зазначеної ухвали суду, 23.09.2024 орган опіки та піклування Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області надав відповідь, у якій зазначив, що висновок щодо доцільності чи недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , надати не можуть у зв`язку з тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на території Знам`янської міської територіальної громади не проживають. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.10.2024 справу передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. 06.11.2024 справа надійшла до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області та розподілена судді Маржиній Т.В. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України). Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2024 прийнято справу до свого провадження; призначено підготовче засідання на 28.11.2024, 09:45 годину; залучено в якості третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області; зобов`язано орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області надати суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . 28.11.2024 підготовче засідання відкладено на 05.12.2024 зха клопотанням представника третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області для надання додаткового часу на підготовку висновку. На виконання ухвали суду від 08.11.2024, 05.12.2024 орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву з проханням проводити підготовче засідання без її участі, позов підтримала повністю та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, відзиву суду не надав, проте надав заяву з проханням розглядати справу без його участі та зазначив, що позов визнає повністю і проти його задоволення не заперечує. Представник третьої особи: виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області до суду не з`явився, письмових пояснень щодо позову не надав., причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до суду не з`явився, письмових пояснень щодо позову не надав, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та просив позов задовольнити. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч.3 ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 24.02.2007 по 22.02.2021. Під час шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.08.2020 Знам`янським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] (матір) та [PERSON] (батько). Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.02.2021, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю [PERSON] та перебувала на її повному утримані. Батько дитини - [PERSON] протягом останніх чотирьох років не виконує свої батьківські обов`язки по догляду та вихованню доньки, не спілкується з донькою, не телефонує їй, не цікавиться її навчання та здоров`ям, матеріально не допомагає. Зазначене не оспорюється відповідачем, який визнав позов повністю. Така поведінка відповідача свідчить про його небажання створювати належні умови проживання, виховання та розвитку своєї дитини. Згідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно до висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області від 05.12.2024, який отриманий судом 05.12.2024, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 164 СК України особу може бути позбавлено батьківських прав, якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків та не здійснює батьківського піклування щодо своєї малолітньої дитини: не піклується про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у її вихованні. Відповідно до ст.ст. 164, 165, 166 СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та не здійснюють батьківського піклування, передбачено застосування такої правової санкції, як позбавлення батьківських прав. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд роз`яснює відповідачеві, що відповідно до положень Сімейного кодексу України він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена або на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Outcome: approved