Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»», з посиланням на те, 04.06.2020 між ТОВ «Укрсиббанк» та [PERSON] були укладені кредитні договори №96415675000 та №96415644000, відповідно до яких відповідачу були надані кредитні кошти, які він зобов`язався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в стоки/терміни, що визначені договором. Відповідач свої зобов`язання не виконав. 23 січня 2023 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» уклали договір факторингу №235, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «Укрсиббанк», в тому числі і до відповідача за кредитними договорами №96415675000 та №96415644000 від 04.06.2020. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем: за кредитним договором №96415675000 від 04.06.2020 становить 36133,68 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 23806,56 грн., заборгованість за комісією 12327,12 грн.; за кредитним договором №96415644000 від 04.06.2020 становить 59240,77 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 39052,81 грн., заборгованість за комісією 20187,96 грн.. На поштову адресу відповідача були відправлені листи повідомлення про заміну кредитора та повідомлення вимоги про погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» заборгованість за вказаними кредитними договорами в розмірі 95374,45 грн., та сплачений ними судовий збір. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а. с. 83). 20 вересня 2024 року відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву (а.с. 134-135), в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що він не укладав кредитні договори, які позивач додав до позовної заяви та не отримував від Укрсиббанку грошові кошти, вказані в даних договорах. Позивачем не додано до позовної заяви доказів видачі йому кредитних коштів, які позивач просить стягнути з нього та будь яких інших первинних бухгалтерських та фінансових документів на підтвердження факту видачі кредитних коштів. Крім того, в матеріалах справи відсутня копія всього договору факторингу № 235 від 23.01.2023, відповідно до якого позивач нібито отримав право вимоги до нього, що позбавляє можливості проаналізувати умови такого договору факторингу та встановити всі обставини справи. Також в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що строк повернення кредитних коштів вже настав і він (відповідач) не повернув всі отримані ним кредитні кошти Не відповідають дійсності також твердження позивача про те, що він неодноразово вживав заходів щодо досудового врегулювання спору, відправляв йому листи-повідомлення, так як доказів цього матеріали справи не містять. Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 1 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 151). Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 173). Від представника позивача в системі «Електронний суд» до суду подано відповідь на відзив (а.с. 157-158), в якій зазначив, що вважає аргументи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Між АТ Укрсиббанк» та [PERSON] були укладені 04.06.2020 кредитні договори №96415675000 та №96415644000, відповідно до яких відповідачу були надані кредитні кошти, які він зобов`язався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в стоки/терміни, що визначені договором. Відповідачу надавалась інформація щодо умов договору, з якою він ознайомився та підтвердив факт ознайомлення, підписавши кредитні договори, а також свідомо обрав умови кредитування, викладені в кредитному договорі. Копія кредитного договору, додана до позовної заяви, відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства та надана в належній якості. Відповідач стверджує, що не отримував від АТ Укрсиббанк» кредитних\~коштів та\~вказує,\~що позивачем\~не додано\~до позову\~доказів їх\~видачі.\~Проте,\~ухвалою судді\~Ставищенського районного\~суду від\~12.07.2024\~за клопотанням\~позивача,\~витребувано у АТ Укрсиббанк» виписку з карткового рахунку [PERSON] за вказаними кредитними договорами за період з 04.06.2020 по 23.01.2023. Вважає, що докази додані до матеріалів справи є достатніми для вирішення справи по суті і просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав у судовому засіданні письмову заяву (а.с. 195). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~04.06.2020\~підписав анкету\~заяву на\~надання споживчого\~кредиту та\~уклав з ТОВ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 96415675000 (а.с. 22, 23-26). Відповідно до п. п. 2.1., 3.1, 3.3 кредитного договору № 96415675000 банк надає позичальнику кредит в розмірі 39510 грн. на погашення суми заборгованості позичальника за кредитом, наданим позичальнику банком на підставі договору про надання споживчого кредиту №94914604000, шляхом перерахування в безготівковій формі на транзитний рахунок банку № [NUMBER] . Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтет них платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у додатку № 1 до договору, але в будь якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 04.06.2024 (п. 3.5 договору). Розмір ануїтетного платежу становить 1772 гривень (п. 3.6 договору). Пунктом 3.8 договору встановлена процентна ставка в розмірі 0,00001% річних. Позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п. 3.11 договору). Також,\~ [PERSON] \~04.06.2020\~підписав анкету\~заяву на\~надання споживчого\~кредиту та\~уклав з ТОВ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 96415644000 (а.с. 28, 29-32). Відповідно до п. п. 2.1., 3.1, 3.3. кредитного договору № 96415644000 банк надає позичальнику кредит в розмірі 64705 грн. на погашення суми заборгованості позичальника за кредитом, наданим позичальнику банком на підставі договору про надання споживчого кредиту 94630885000, шляхом перерахування в безготівковій формі на транзитний рахунок банку № [NUMBER] . Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтет них платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 04.06.2024 (п. 3.5. договору). Розмір ануїтетного платежу становить 2901 гривень (п. 3.6 договору). Пунктом 3.8. договору встановлена процентна ставка в розмірі 0,00001% річних. Позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п. 3.11. договору). Відповідно до приписів ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також, ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже, встановлено, що вказані кредитні договори від 04.06.2020 № 96415675000 та № 96415644000, власноручно підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися, сторони визначили всі істотні умови договорів, а тому, саме з 04.06.2020 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Частиною 1 статті 1046\~ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому\~засіданні також\~встановлено,\~що ТОВ «Укрсиббанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №96415675000 від 04.06.2020, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 39510 грн. шляхом перерахування в безготівковій формі на транзитний рахунок банку № [NUMBER] , відкритий у банку, та за кредитним договором №96415644000 від 04.06.2020 у розмірі 64705 грн. шляхом перерахування в безготівковій формі на транзитний рахунок банку № [NUMBER] , відкритий у банку, що підтверджується виписками за кредитними договорами за період з 04.06.2020 по 23.01.2023 (а.с. 101-104, 105-108). 23.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 235 (а.с. 38-40), відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу, сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги становить 1607758,80 грн. Відповідно до п. 3.2. Договору факторингу, фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування одним платежем не пізніше дати підписання сторонами акту приймання-передачі прав вимоги за формою, передбаченою у додатку №2. Згідно з п. 4.1. Договору факторингу, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта до фактора, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань, в межах відступлених прав вимог у фактора виникає з моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги, але не раніше сплати фактором суми фінансування у порядку визначеному договором. Згідно акту приймання-передачі права вимоги від 23.01.2023 до договору факторингу № 235 від 23.01.2023 (а.с. 43), АТ «Укрсиббанк» передав, а новий кредитор ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв права вимоги разом з реєстром боржників. Відповідно до витягів з Реєстру боржників до договору факторингу №235 від 23.01.2023 (а.с. 41, 42), у вказаному реєстрі [PERSON] під порядковим номером 1070 значиться як боржник за договором №96415675000, сума заборгованості за яким 36133,68 грн., з яких: 23806,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12327,12 грн. - сума заборгованості за комісією; під порядковим номером 1069 значиться як боржник за договором №96415644000, сума заборгованості за яким 59240,77 грн., з яких: 39052,81 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20187,96 грн. - сума заборгованості за комісією. З копії платіжної інструкції №69860 від 23.01.2023 (а.с. 44) вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ціну згідно договору факторингу №235 від 23.01.2023 у розмірі 1607758,80 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту ст.\~1082\~ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Таким чином, у разі сплати відповідачем [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 96415644000 (а.с. 33) та випискою за вказаним кредитним договором (а.с. 105-108) заборгованість відповідача становить 59240,77 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 39052,81 грн. та заборгованість за комісією 20187,96 грн.. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 96415675000 (а.с. 27) та випискою за вказаним кредитним договором (а.с. 101-104) заборгованість відповідача становить 36133,68 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 23806,56 грн. та заборгованість за комісією 12327,12 грн.. Суд враховує, що такий розрахунок не спростовано відповідачем, та визнано ним у судовому засіданні. Оскільки відповідач не оспорив наданих розрахунків щодо наявності вищевказаної заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved