Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

[PERSON] в\~особі представника,\~адвоката Трояна\~Олександра Сергійовича,\~звернувся з\~позовом до\~ [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що 23.06.2022 Суворовським районним судом м. Одеси по справі №523/5559/21 за заявою [PERSON] було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2022 і до досягнення повноліття. На підставі\~судового наказу\~було відкрито\~виконавче провадження\~за АСВП\~№70446560.\~Однак Позивач\~не має\~можливості сплачувати\~аліменти у\~такому розмірі,\~зважаючи на\~те,\~що Позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, однак з лютого місяця у зв`язку з травмою він більше не перебуває у зоні бойових дій та не отримує доплати, у зв`язку з чим дохід Позивача зменшився, та сплата аліментів в такому розмірі є для нього непомірним тягарем. Окрім того зазначав, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] , та має на утриманні двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] встановлена інвалідність, у зв`язку з чим витрачаються кошти на лікування останнього. Зазначав також те, що у нього є ще одна дитина, [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він також сплачує аліменти, згідно Рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 (номер провадження №2-ц/785/6847/15). Також погіршився стан здоров`я. На протязі 2023 року Позивач отримав декілька травм під час виконання бойового завдання. Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Суворовського районного суду м. Одеси від 23.06.2022 по справі №523/5559/22, а саме з: 1/4 до 1/7. частки з усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 13.05.2024 року у зазначеній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. (а.с.45) 31.05.2024 року відповідач, [PERSON] подала до Суворовського районного суду м. Одеси заперечення на позов, в якому просила суд не задовільняти позовну заяву [PERSON] , так як позивач, на її думку, не надав доказів погіршення свого матеріального становища. (а.с.49-51) 12.06.2024 року представник позивача, [PERSON] подав до Суворовського районного суду м. Одеси відповідь на відзив, в якому повністю підтримав первісні позовні вимоги та просив їх задовільнити. (а.с.52-54) Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 19.06.2024 року справу передано за територіальною підсудністю до Березівського районного суду Одеської області. (а.с.70-71) Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 22.07.2024 року справу передано на розгляд до Миколаївського районного суду Одеської області за підсудністю. (а.с.79) Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 19.08.2024 року цивільну справу\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~зменшення розміру\~аліментів - прийнято до свого провадження та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. (а.с. 90) 10.04.2024 року від відповідача, [PERSON] до суду надійшла заява та заперечення на позов, в яких остання просила суд не задовільняти позовну заяву [PERSON] , так як позивач, на її думку, не надав доказів погіршення свого матеріального становища.(а.с.99-102) 11.09.2024 року від представника позивача, адвоката Трояна О.С. до суду надійшло клопотання про долучення доказів, в якому останній просив суд долучити до матеріалів справи № 523/5474/24 додаткові докази: військово-обліковий документ та виписний епікриз від 12.07.2024 року. (а.с.112-113) Протокольною ухвалою суду від 01.10.2024 року підготовче засідання в зазначеній цивільній справі відкладено у зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача про день, час та місце розгляду справи. (а.с.127-128) Ухвалою суду від 31.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті, встановлено порядок дослідження доказів. Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача. (а.с.171-172) Відповідачка у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, за наявними в справі матеріалами. (а.с.154) Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Під зміною матеріального стану сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового стану платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Також у п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №\~3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних для цього обставин. Так, позивач зазначає, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки він має другий шлюб, який підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 12), свідоцтвами про народження дітей [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ). (а.с. 13, 15). Позивач також зазначає, що його сину [PERSON] була встановлена інвалідність, що підтверджується посвідченням Серії [NUMBER] , у зв`язку з чим витрачаються кошти на лікування останнього, що підтверджується медичними документами. (а.с. 17-18, 66) Окрім того, позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , на утримання якого він також сплачує аліменти згідно Рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 року. (а.с. 14, 31-33) Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого 23.09.2023 року. (а.с. 8). 02.03.2023 під час виконання бойового завдання одержав мінно-вибухову травму, гостру закриту черепно-мозкову травму, акубаротравму, що підтверджується довідкою про обставини травми від 26.04.2023 та виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №588 від 27.04.2023. (а.с.23-25) У червні 2023 отримав травму при виконанні службових обов`язків, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки хворого №1026 від 17.07.2023. (а.с.26-27) 25.08.2023 під час виконання бойового завдання отримав поранення обох вух, що підтверджується довідкою про обставини травми від 02.09.2023. (а.с.28) 22.11.2023 під час виконання бойового розпорядження командира військової частини внаслідок ворожого танкового обстрілу отримав вибухову травму, акубаротравматичне ураження обох вух, симптоматична артеріальні гіпертензія, що підтверджується довідкою про обставини травми від 25.11.2023. (а.с.29) 11.12.2023 під час виконання бойового розпорядження командира військової частини отримав вибухову травму, акубаротравма обох вух, легка закрита черепно-мозкова травма, цефалогічний синдром. (а.с.30) Станом на 14.03.2024 року позивач проходив стаціонарне лікування у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 14.03.2024. (а.с.22) Окрім цього 22.01.2024 позивач був направлений на проходження ВЛК з попереднім діагнозом «гіпертонічна хвороба 1 ст., кризовий перебіг, наслідки перенесення МВТ, акубаротравми, ЗЧМТ у вигляді цефалгічного, астеноневротичного синдромів». (а.с.21) До клопотання про долучення доказів, наданих суду представником позивача від 11.09.2024 року додано наступні докази: військово-обліковий документ № 140520234061705700001, з якого вбачається, що за рішенням військово-лікарської комісії ВЛК в/ч [NUMBER] від 08.07.2024 року на підставі ст. 39 «А», гр. III Розкладу хвороб, наказу МОУ №402 від 2008 року [PERSON] непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. (а.с.116-117) А також з виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1184 [PERSON] вбачається, що станом на день виписки, а саме 12.07.2024 року повний діагноз останнього складає: (111.0) Гіпертонічна хвороба III ст. (ГПМК 25.04.2024року), 3 ст, ризик високий. (125) ІХС: Дифузний кардіосклероз. СН 1. (167) Дисциркуляторна енцефапопатія другої стадії змішаного (гіпертонічного, атеросклеротичного, посттравматичного) генезу, наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (25.04.2024) за ішемічним типом у лівій півкулі мозочка у вигляді цефалгічного. вестибуло-атактичного та астено-вегетативного синдромів з помірним порушенням функції. (М42.1) Дегенеративно-дистрофічне захворювання хребта за типом остеохондрозу з проротрузіями міжкребцевих дисків на рівнях С4-С5, С5-С6. С6-С7. L1-S1, гряжами міжкребцевих дисків на рівнях С2-СЗ, СЗ-С4, Th3-Ll, L4-L5, L5-51, незрощенням дути атланту; ретролістез L4, антелістез L5 хребців з помірним обмеженням рухів. (Т06) Наслідки перенесених повторних вибухових гравм, закритих черепно-мозкових травм (02.03.2023р, 11.12.2023р.), забою головного мозку легкого ступеню, струсу головного мозку, акубаротравматичного ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок (02.03,2023р. 25.08.2023р. 22.11.2023р., 11.12.2023р) у вигляді розсіяної дрібновогнишевої симптоматики з незначним порушенням функції, двобічної хронічної нейросежорної приглухуватості легкого ступеню (АР=32дБ, AS-ЗО дБ). (Н52.4) Пресбіопія обох очей. (а.с.118-121) Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України в повному обсязі, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід станом на теперішній час, не може слугувати самостійною підставою для суттєвого зменшення їх розміру. Так, факт звільнення позивача з військової служби не надає підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аж до 1/7 частини доходів позивача. Разом з тим суд враховує та погоджується, що погіршення стану здоров`я, поранення яке отримав позивач, все ж таки потребують додаткових витрат з боку позивача, та вважає, що аліменти на утримання доньки, [PERSON] мають бути зменшені з 1/4 частини до 1/6 доходів позивача. Судом також враховано, що на утриманні позивача перебуває двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства. Також судом взято до уваги, що згідно Рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 року позивач сплачує аліменти у розмірі частки на утримання [PERSON] , [INFO] . Позивачем доведено та підтверджено належними та допустимими доказами те, що зміни, що відбулися у його майновому стані дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, та таке зменшення на думку суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дітей. За таких обставин, суд приймає рішення про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки доходів позивача до 1/6 частки його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи, на вищевикладене, зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на думку суду є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини, аналогічна позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України», в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial