Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

1 жовтня 2024 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із заявою про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, а саме: - встановити факт належності [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 20.08.2012 року, РНОКПП [NUMBER] ) свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , (зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №19-1263 01 березня 1994 року) на квартиру [ADDRESS] , виданого на [PERSON] ; - встановити факт належності [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 20.08.2012 року, РНОКПП [NUMBER] ) диплому молодшого спеціаліста, виданого Одеським медичним училищем №2, реєстраційний №1211 від 29 грудня 1994 року, виданого на [PERSON] ; - встановити факт належності [PERSON] ( паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 20.08.2012 року, РНОКПП [NUMBER] ) військового квитка серії [NUMBER] від 28.02.1995 року, виданий [INFO] .Справа підсудна Київському районному суду міста Одеси на підставі частини 1 статті316 ЦПК України. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду від 14.10.2024 заяву залишено без руху для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 14.10.2024 про залишення заяви без руху, заявниця 01.11.2024 надала заяву про усунення недоліків, в якій залучила до участі у справі зацікавлену особу: КП «Міське агентство з приватизації житла» та просить суд: встановити факт належності - [PERSON] - (паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 20.08.2012 року, РНОКПП [NUMBER] ) свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , (зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №19-1263 01 березня 1994 року) на квартиру [ADDRESS] , виданого на « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №35733 від 01.03.1994, реєстр №19-1263 на праві спільної сумісної власності їй заявниці - та членам її сім`ї (батьку, матері) належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до якого призвіще заявниці вказано як « [PERSON] , а призвіще співвласників даної квартири батьків заявниці зазначено: « [PERSON] » та « [PERSON] », що відповідає дійсності, отже призвіще заявниці не збігається з призвіщем її родичів. У зв`язку з виявленням таких розбіжностей, заявниця 28.10.2024 звернулась до КП «Міське агентство з приватизації житла» з питання внесення змін в приватизаційні документи на квартиру [ADDRESS] , а саме в частині написання призвіща співвласниці житла « [PERSON] » виправити на « [PERSON] ». КП «Міське агентство з приватизації житла» посилаючись, що приватизація житла проведена згідно з заявиою наймача на приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином, підписані керівником по обслуговуванню житла та паспортистом, де в довідці про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення (копія додається), призвіще співвласниці житла на українській мові було зазначено, як « [PERSON] », та рекомендовано за вирішенням цього питання звернутися до суду. Вважає причиною написання призвіща « [PERSON] » замість « [PERSON] » людський фактор, неуважність працівників державних установ. Враховуючи вищевикладене, вона звернулася до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 04.12.2024 подала до суду заяву, в якій на задоволенні заяви наполягала та просила задовольнити в повному обсязі, а також розглянути справу без її участі. До вказаної заявина долучила копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2013 у справі № 520/7074/13-ц, відповідно якого визначено що частки співласників, у тому числі [PERSON] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , є рівними, тобто по 1/3 частині. Представник заінтересованої особи\~КП «Міське агентство з приватизації житла» в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №35733 від 01.03.1994, реєстр №19-1263 на праві спільної сумісної власності заявниці та членам її сім`ї належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до вказаного саідоцтва, призвіще заявниці вказано як [PERSON] , а призвіще співвласників даної квартири батьків заявниці зазначено: « [PERSON] » та « [PERSON] », що відповідає дійсності, отже призвіще заявниці не збігається з призвіщем її батьків. У зв`язку з виявленням таких розбіжностей, заявниця 28.10.2024 звернулась до КП «Міське агентство з приватизації житла» з питання внесення змін в приватизаційні документи на квартиру [ADDRESS] , а саме в частині написання призвіща співвласниці житла « [PERSON] » виправити на « [PERSON] ». КП «Міське агентство з приватизації житла» посилаючись, що приватизація житла проведена згідно заяви наймача на приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином, підписані керівником по обслуговуванню житла та паспортистом, де в довідці про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення (копія додається), призвіще співвласниці житла на українській мові було зазначено, як « [PERSON] », та рекомендовано за вирішенням цього питання звернутися до суду. З метою розпорядження належною ії власністю, заявниця по справі [PERSON] ( [PERSON] ) звернулися до нотаріуса, при виявленні зазначених розбіжностей до КП «Міське агентство з приватизації житла» для їх виправлення, однак їй у цих установах, було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло № від 01 березня 1994 року, №19-1263, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №35733 від 01.03.1994, реєстр №19-1263 [PERSON] ). Факт, належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №35733 від 01.03.1994 р., реєстр №19-1263, заявниці - [PERSON] , підтверджується наступними документами: - паспортом громадянки України [PERSON] , серії [NUMBER] , виданому 20 серпня 2012 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, в якому на 11 аркуші вказано реєстрацію місця її проживання - буд. [ADDRESS] з 06.12.1991 року., на аркуші 11 у зв`язку зі зміною назви місця проживання [ADDRESS] , - копією картки платника податків [PERSON] , воєнним квитком № [NUMBER] на ім`я « [PERSON] », - архівної довідки від 30.10.2024, №243 на ім`я [PERSON] про вступ 01.09.1992 до Одеського медичного училища №2, - копією свідоцтва про народження « [PERSON] », - копією свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №1254, - копією свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, №19-1263, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №35733 від 01.03.1994, реєстр №19-1263, - копією рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2013 у справі № 520/7074/13-ц, відповідно якого визначено що частки співласників, у тому числі [PERSON] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , є рівними, тобто по 1/3 частині. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. КЦС ВС у постанові від 20.09.2023 у справі № 756/5681/22 вказав, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. \~ \~ \~ \~У даному випадку заявник позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном, для реалізації законних прав та інтересів їй необхідно встановити, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло, належить [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства». Як зазначено у п. 12\~постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Зі змісту\~статті 319 ЦПК України\~випливає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено, що при виготовленні свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №35733 від 01.03.1994 р., реєстр №19-1263, була допущена помилка і призвіще заявниці вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] », заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved