Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У грудні 2018 року Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «УЗИН», державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування та внесення змін до договору оренди землі. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на такі обставини. 30.07.2015 між Хміль М.Ф. (далі - Орендодавець, Відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ім. Котовського», в подальшому перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», (далі - Орендар, Позивач, ТОВ «Олійникова Слобода») було укладено Договір оренди землі б/н (далі - Договір оренди), за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,431 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Олійниково-Слобідська сільська рада (далі - Земельна ділянка), та належить Орендодавцю на праві власності на підставі державного акту про право власності на землю серії КВ № 037549, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області 24 вересня 2008 року. Кадастровий номер Земельної ділянки: 3220484400:03:005:0049. Згідно з пунктом 3 Договору оренди, нормативна грошова оцінка Земельної ділянки становить 92 326,79 грн. Договір оренди укладено на 7 (сім) років. Після закінчення строку договору Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (абзац перший пункту 5 Договору). Договір оренди Земельної ділянки, укладений між Позивачем та Відповідачем-1, був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРПНМ), дата реєстрації: 20.11.2015, номер запису в ДРРПНМ: 12206626, що підтверджується копією витягу з ДРРПНМ про реєстрацію іншого речового права № 48344380 від 25.11.2015. Із відомостей, які містяться в ДРРПНМ, Позивачу стало відомо, що 17.08.2018 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіна Наталя Іванівна прийняла рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на Земельну ділянку, індексний номер рішення: 42590897 від 17.08.2018 11:57:44. Вищевказане рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на Земельну ділянку прийнято державним реєстратором Клімкіною Н.І. на підставі повідомлення Орендодавця від 13.08.2018 року про розірвання договору оренди в односторонньому порядку (далі - Повідомлення). Розірвання договору в односторонньому порядку мотивоване неодноразовим порушення Орендарем своїх зобов`язань за цим Договором. При цьому, які саме порушення були допущені Орендарем, у Повідомленні не вказано, жодних доказів на підтвердження наявності таких порушень до Повідомлення не додано. Повідомлення складено та підписано всупереч умов Договору оренди, які взагалі не допускають можливості його розірвання в односторонньому порядку. Протягом всього строку оренди Земельної ділянки Орендар належним чином виконував свої зобов`язання, в тому числі в частині своєчасного внесення орендної плати у встановлених Договором порядку і розмірі, використовував Земельну ділянку у відповідності по умов Договору, зокрема, у відповідності до її цільового призначення, та у строгій відповідності із вимогами чинного законодавства України, яким регулюється порядок оренди землі. Проведення державним реєстратором Клімкіною Н.І. незаконних дій щодо державної реєстрації припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на Земельну ділянку одразу дало їй можливість провести державну реєстрацію права оренди на Земельну ділянку за іншою юридичною особою - ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (Відповідач-2). 17.08.2018 року державний реєстратор Клімкіна Н.І. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на Земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер: 42590897 від 17.08.2018 11:57:01. Згідно з відомостями, що містяться в ДРРПНМ, підставою виникнення права оренди на Земельну ділянку у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» став договір оренди від 13.08.2018 року, укладений між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» як орендарем. Строк дії зазначеного договору: 7 років, з правом пролонгації. Як вбачається із фактичних обставин справи, договір оренди Земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» від 13.08.2018 року було укладено в той час, коли в ДРРПНМ містилися записи про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на цю саму Земельну ділянку, засноване на Договорі оренди від 30.07.2015 року, укладеному між ним та [PERSON] . Наведені обставини прямо вказували на недійсність укладеного між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 договору оренди від 13.08.2018 року, оскільки Земельна ділянка, яка була предметом такого договору, вже була передана у строкове платне користування Позивачу на підставі Договору, укладеного значно раніше, і строк оренди за яким не закінчився. 10.09.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 13.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер рішення: 42930032. 20.08.2018 року ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі - Комісія) із скаргою на рішення державного реєстратора про припинення його права оренди на Земельну ділянку та про реєстрацію права оренди на цю Земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» з підстав невідповідності таких рішень положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Комісія, розглянувши скаргу ТОВ «Олійникова Слобода», подані скаржником документи, перевіривши відомості, що містяться в ДРРПНМ, встановивши обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, визнала такою, що підлягає задоволенню в частині вимоги про скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на Земельну ділянку, індексний номер рішення: 42590897 від 17.08.2018 11:57:44. Комісією встановлено, що всупереч законодавства у сфері державної реєстрації, при прийнятті оскаржуваного рішення про припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на Земельну ділянку державним реєстратором не було встановлено належним чином факт виконання умов Договору оренди в частині припинення договірних відносин шляхом одностороннього розірвання цього Договору, а також у висновку Комісії зазначено, що Повідомлення не є документом, який може бути підставою для державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Олійникова Слобода» у розумінні ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Комісія у своєму висновку зазначила, що з поданих державному реєстратору документів неможливо було становити факт припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода», а тому у здійсненні реєстраційних дій слід було відмовити. Висновок Комісії про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Олійникова Слобода» в частині вимог про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди на цю Земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер: 42590897 від 17.08.2018 11:57:01, мотивований тим, що станом на дату розгляду скарги запис про право оренди Земельної ділянки, де орендарем є ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», був припинений у ДРРПНМ. З огляду на наведене, Комісія дійшла висновку про наявність підстав для поновлення записів про право оренди Земельної ділянки, де орендарем є ТОВ «Олійникова Слобода». Однак, виконати наказ Міністерства юстиції України від 17.09.2018 року № 2984/5 та поновити записи про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на Земельну ділянку не вдалося з огляду на наступні обставини. 12.09.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. була посвідчена заява [PERSON] про поділ Земельної ділянки. Заява зареєстрована в реєстрі за № 2369. Заява [PERSON] була посвідчена в період дії Договору оренди, укладеного між нею та ТОВ «Олійникова Слобода». Однак, жодних дій щодо отримання від Орендаря згоди на проведення такого поділу власник Земельної ділянки [PERSON] не вчиняла, про свій намір здійснити поділ Земельної ділянки єдиного дійного землекористувача ТОВ «Олійникова Слобода» не повідомляла. Технічна документація із землеустрою щодо поділу Земельної ділянки Позивачу на погодження не передавалась. Вищевказані обставини свідчать про недобросовісність дій Відповідача-1, порушення вимог закону та зловживання правами, наданими їй як власнику такої Земельної ділянки. 13.09.2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області прийнято рішення про: скасування державної реєстрації Земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:03:005:0049, загальною площею 2,431 га, шляхом закриття Поземельної книги і скасування кадастрового номера цієї Земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069, яка утворилася внаслідок поділу (далі - Земельна ділянка-1); реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070, яка утворилася внаслідок поділу (далі - Земельна ділянка-2). На підтвердження державної реєстрації земельних ділянок, сформованих в результаті поділу, власнику було надано витяги з Державного земельного кадастру про ці земельні ділянки. Проведення державної реєстрації земельних ділянок, сформованих внаслідок поділу, без нотаріально посвідченої згоди Орендаря на здійснення такого поділу та без погодження Орендарем технічної документації із землеустрою, свідчить про те, що державнім реєстратором взагалі не проводилась перевірка поданих документів на відповідність вимогам чинного законодавства. 15.09.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на Земельну ділянку-1, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069. Індексний номер рішення: 43023939 від 15.09.2018 16:46:52. Підставою виникнення права власності вказано: Заява на розподіл земельної ділянки, серія та номер: 2369, виданий 12.09.2018, видавник: Дерун К.А., приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-3212473682018, виданий 13.09.2018, видавник Відділ у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області; державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: КВ № 037549, виданий 24.09.2008, видавник: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області. 15.09.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на Земельну ділянку-2, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070. Індексний номер рішення: 43023898 від 15.09.2018 16:35:49. Підставою виникнення права власності вказано: Заява на розподіл земельної ділянки, серія та номер: 2369, виданий 12.09.2018, видавник: Дерун К.А., приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-3212473662018, виданий 13.09.2018, видавник Відділ у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області; державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: КВ № 037549, виданий 24.09.2008, видавник: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області. З наведеного вбачається, що при проведенні державної реєстрації права власності на сформовані внаслідок поділу земельні ділянки державному реєстратору був наданий правовстановлюючий документ на землю, яким підтверджувалося право власності [PERSON] на Земельну ділянку, передану в оренду ТОВ «Олійникова Слобода». Того ж дня, 15.09.2018 року тим же державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г., прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» на земельні ділянки, що були сформовані внаслідок поділу, а саме: рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс "УЗИН" на Земельну ділянку-1 з кадастровим номером 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1.2154 га, індексний номер: 43023957 від 15.09.2018 16:52:47, (далі - Оспорюване рішення-1); рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс "УЗИН" на Земельну ділянку-2 з кадастровим номером 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1.2154 га, індексний номер: 43023917 від 15.09.2018 16:40:49 (далі - Оспорюване рішення-2). Підстава виникнення у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» права оренди на земельні ділянки: договори оренди землі б/н від 13.09.2018, укладені між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (далі - Оспорювані договори). Зміст, характеристика іншого речового права: Строкове платне користування (Оренда) земельною ділянкою. Строк дії: 13.09.2025, з правом пролонгації. Таким чином, станом на сьогоднішній день має місце грубе порушення прав та інтересів Позивача як єдиного законного Орендаря Земельної ділянки, загальною площею 2,431 га, яка за заявою Орендодавця була поділена на дві земельні ділянки, загальною площею 1,2154 га та 1,2154 га. Всупереч вимогам чинного законодавства поділ земельної ділянки було здійснено без погодження із Позивачем та виключно з метою приховання юридичного факту наявності дійсного права оренди на цю Земельну ділянку у ТОВ «Олійникова Слобода». Державна реєстрація земельних ділянок, сформованих в результаті такого поділу, та прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав на такі земельні ділянки були здійсненні без перевірки відповідності поданих документів вимогам закону, що свідчить про свідоме нехтування державними реєстраторами покладених на них обов`язків у сфері державної реєстрації, і призвело до порушення прав та законних інтересів Позивача. Позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 13.09.2018 року, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 13.09.2018 року, укладений між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га, скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, індексний номер: 43023957 від 15.09.2018 16:52:47, скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га індексний номер: 43023917 від 15.09.2018 16:40:49, витребувати із незаконного володіння та користування у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) на користь ТОВ «Олійникова Слобода» (ідентифікаційний код 03755360) земельну ділянку, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, яка належить на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), витребувати із незаконного володіння та користування у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) на користь ТОВ «Олійникова Слобода» (ідентифікаційний код 03755360) земельну ділянку, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, яка належить на праві власності [PERSON] РНОКПП [NUMBER] ), внести зміни до Договору оренди землі б/н від 30.07.2015 року, укладеного між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «ім. Котовського», правонаступником якого є ТОВ «Олійникова Слобода» (ідентифікаційний код 03755360), стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» та комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» на користь ТОВ «Олійникова Слобода» понесені судові витрати (т.1 а.с. 3-21). 28.01.2019 року ухвалою суду було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с. 115-116). 28.01.2019 року ухвалою суду витребувано у [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» копії договорів оренди земельних ділянок, укладених 13.09.2018 року між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» щодо земельних ділянок, сформованих внаслідок поділу, а саме: копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га, та витребувати від Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області та від державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича належним чином засвідчені копії документів у паперовій формі, що містяться в матеріалах реєстраційних справ № 1644864332204 та № 1644862932204 (т.1 а.с. 119-121). На виконання ухвали суду Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області було надано належним чином засвідчені копії документів у паперовій формі, що містяться в матеріалах реєстраційних справ №1644864332204 та №1644862932204 (т.1 а.с.132, 133-159). 28.02.2019 року ухвалою суду було вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони на відчуження земельної ділянки загальною площею 1,2154 з кадастровим номером 3220484400:03:004:0069 та земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га, що розташовані на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, які належать [PERSON] (т.1 а.с. 194-198). Матеріали даної цивільної справи неодноразово направлялися до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2019 року, якою було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. 04.03.2020 року до канцелярії суду надійшла заява представника Позивача про уточнення позовних вимог, в якій останній уточнив вимоги позовної заяви та просив суд: визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 13.09.2018 року, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 13.09.2018 року, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га, скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, індексний номер: 43023957 від 15.09.2018 16:52:47, скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, з кадастровим номером: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га індексний номер: 43023917 від 15.09.2018 16:40:49, витребувати із незаконного володіння та користування у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) на користь ТОВ «Олійникова Слобода» (ідентифікаційний код 03755360) земельну ділянку, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, яка належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), витребувати із незаконного володіння та користування у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» (ідентифікаційний код 32638214) на користь ТОВ «Олійникова Слобода» (ідентифікаційний код 03755360) земельну ділянку, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, яка належить на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), внести зміни до Договору оренди землі б/н від 30.07.2015, укладеного між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «ім. Котовського», правонаступником якого є ТОВ «Олійникова Слобода» (ідентифікаційний код 03755360) та викладення його в новій редакції (т.2 а.с. 146-152). 13.03.2020 року ухвалою суду провадження у даній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] , яка вибула із справи у зв`язку зі смертю (т.2 а.с. 169-170). 17.07.2020 року ухвалою суду провадження у даній справі було поновлено та призначено справу в підготовче засідання на 16.09.2020 року (т.2 а.с. 187-188). 26.11.2020 року ухвалою суду було витребувано у Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] та зобов`язано надати відомості про спадкоємців останньої (т.2 а.с. 225-227). 24.12.2020 року ухвалою суду було залучено до участі у даній справі у якості правонаступника померлого Відповідача [PERSON] - [PERSON] , а [PERSON] виключено з числа відповідачів по справі (т.2 а.с. 247-248). 25.05.2021 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ТОВ «Олійникова Слобода» було задоволено частково (т.3 а.с. 48-71). 08.02.2022 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ТОВ Агрокомплекс «УЗИН»\~ рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 25.05.2021 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Олійникова Слобода» було відмовлено (т.4 а.с. 151-158). 24.06.2022 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2019 року (т.4 а.с. 183-187). 08.11.2023 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода» було задоволено частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 08.02.2022 року було скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. В указаній постанові Верховним Судом було зазначено, що питання залучення належного правонаступника [PERSON] має бути вирішено в суді першої інстанції під час нового розгляду справи (т.5 а.с. 94-100). 22.12.2023 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було прийнято до провадження дану цивільну справу, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (т.5 а.с. 108-109). 14.02.2024 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача надійшло клопотання про залучення належного правонаступника (т.5 а.с. 142-143). 02.05.2024 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було залучено до участі у даній справі в якості належного Відповідача правонаступника [PERSON] - [PERSON] , а [PERSON] виключено зі складу учасників справи (т.5 а.с. 156-158). 04.06.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті (т.5 а.с. 174). У судових засіданнях представник Позивача позовні вимоги, з урахуванням їхнього уточнення, підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. У судовому засіданні Відповідач-1 [PERSON] позовні вимоги до себе визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З наслідками визнання позовних вимог був ознайомлений (т.5 а.с. 189). Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т.5 а.с. 126, 133, 134, 135, 152, 155, 168, 169, 181, 188, 196, 207, 208). 2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,431 га, яка розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району, що підтверджується наявним в матеріалах справи державним актом на право власності на земельну ділянку. 30.07.2015 року між [PERSON] та ТОВ «ім. Котовського», у подальшому перейменоване на ТОВ «Олійникова Слобода» був укладений Договір оренди землі б/н, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,431 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Олійниково-Слобідська сільська рада, та належить Орендодавцю на праві власності на підставі державного акту про право власності на землю серії КВ № 037549, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області 24 вересня 2008 року. Кадастровий номер земельної ділянки: 3220484400:03:005:0049, що підтверджується відповідним договором, який міститься в матеріалах справи. Згідно з пунктом 3 Договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 92 326,79 гривень. Договір оренди укладено на 7 (сім) років. Після закінчення строку договору Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (пункт 5 цього Договору). Відповідно до п. 6 Договору оренди, орендна плата нараховується та видається Орендарем в розмірі 6% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить не менше 5539,61 гривень. Згідно з п. 31 Договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Відповідно до п. 32 вказаного Договору, дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 33 зазначеного Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Згідно з Актом приймання-передачі земельної ділянки від 30.07.2015 року, вищезазначена земельна ділянка була передана Орендодавцем [PERSON] . Орендарю ТОВ «Ім. Котовського». Реєстрація права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» за договором оренди земельної ділянки, що був укладений між Позивачем та [PERSON] , відбулася у ДРРПНМ, дата реєстрації: 20.11.2015, номер запису в ДРРПНМ: 12206626, що підтверджується копією витягу з ДРРПНМ про реєстрацію іншого речового права № 48344380 від 25.11.2015 року. 13.08.2018 року [PERSON] надіслала ТОВ «Олійникова Слобода» повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку. У зазначеному повідомленні останній зазначав, що Орендар неодноразово порушував взяті на себе зобов`язання. 17.08.2018 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіна Наталя Іванівна прийняла рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку, індексний номер рішення: 42590897 від 17.08.2018 11:57:44. Вищевказане рішення про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку прийнято державним реєстратором Клімкіною Н.І. на підставі повідомлення Орендодавця від 13.08.2018 року про розірвання договору оренди в односторонньому порядку. Отже, проведення державним реєстратором Клімкіною Н.І. дій щодо державної реєстрації припинення права оренди ТОВ "Олійникова Слобода" на земельну ділянку стало можливість провести державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за іншою юридичною особою - ТОВ Агрокомплекс «УЗИН». 17.08.2018 року державний реєстратор Клімкіна Н.І. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер: 42590897 від 17.08.2018 11:57:01. Згідно з відомостями, що містяться в ДРРПНМ, підставою виникнення права оренди на Земельну ділянку у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» став договір оренди від 13.08.2018 року, укладений між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» як орендарем. Строк дії зазначеного договору: 7 років, з правом пролонгації. Отже, договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» від 13.08.2018 року був укладений в той час, коли в ДРРПНМ містилися записи про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на цю саму земельну ділянку, засноване на Договорі оренди землі від 30.07.2015, укладеному між Позивачем та [PERSON] . Крім того, 10.09.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 13.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер рішення: 42930032. 20.08.2018 року ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора про припинення його права оренди на Земельну ділянку та про реєстрацію права оренди на цю Земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» з підстав невідповідності таких рішень положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Розглянувши скаргу, Комісія 14.09.2018 року визнала, що скарга підлягає задоволенню в частині вимоги про скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку, індексний номер рішення: 42590897 від 17.08.2018 11:57:44. Комісією встановлено, що всупереч законодавства у сфері державної реєстрації, при прийнятті оскаржуваного рішення про припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку державним реєстратором не було встановлено належним чином факт виконання умов Договору оренди в частині припинення договірних відносин шляхом одностороннього розірвання цього Договору, а також у висновку Комісії зазначено, що Повідомлення не є документом, який може бути підставою для державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Олійникова Слобода» у розумінні ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Комісія у своєму висновку зазначила, що з поданих державному реєстратору документів неможливо було становити факт припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода», а тому у здійсненні реєстраційних дій слід було відмовити. Висновок Комісії про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Олійникова Слобода» у частині вимог про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер: 42590897 від 17.08.2018 11:57:01, мотивовано тим, що станом на дату розгляду скарги запис про право оренди Земельної ділянки, де орендарем є ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», вже був припинений у ДРРПНМ. Наказом Міністерства юстиції України від 17.09.2018 року за вих. № 2984/5 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.08.2018 року за номерами, з яких і номер 42590897. 12.09.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. була посвідчена заява [PERSON] про поділ земельної ділянки. Заява зареєстрована в реєстрі за № 2369. Заява [PERSON] була посвідчена в період дії Договору оренди землі, укладеного між ним та ТОВ «Олійникова Слобода». 13.09.2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області прийнято рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:03:005:0049, загальною площею 2,431 га, шляхом закриття Поземельної книги і скасування кадастрового номера цієї земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; реєстрація земельної ділянки, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069, яка утворилася внаслідок поділу (далі - Земельна ділянка-1); реєстрація земельної ділянки, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070, яка утворилася внаслідок поділу (далі - Земельна ділянка-2). Наведене підтверджено інформаційною довідкою ГУ Держгеокадастру в Київській області та інформацією з Державного реєстру речових прав. 15.09.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на Земельну ділянку-1, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069. Індексний номер рішення: 43023939 від 15.09.2018 16:46:52. Підставою виникнення права власності вказано: Заява на розподіл земельної ділянки, серія та номер: 2369, виданий 12.09.2018, видавник: Дерун К.А., приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-3212473682018, виданий 13.09.2018, видавник Відділ у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області; державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: КВ № 037549, виданий 24.09.2008, видавник: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області. 15.09.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на Земельну ділянку-2, загальною площею 1,2154 га, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070. Індексний номер рішення: 43023898 від 15.09.2018 16:35:49. Підставою виникнення права власності вказано: Заява на розподіл земельної ділянки, серія та номер: 2369, виданий 12.09.2018, видавник: Дерун К.А., приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-3212473662018, виданий 13.09.2018, видавник Відділ у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області; державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: КВ № 037549, виданий 24.09.2008, видавник: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області. Того ж дня, 15.09.2018 року, тим же державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем, прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» на земельні ділянки, що були сформовані внаслідок поділу, а саме: рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» на Земельну ділянку-1 з кадастровим номером 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1.2154 га, індексний номер: 43023957 від 15.09.2018 16:52:47; рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» на Земельну ділянку-2 з кадастровим номером 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1.2154 га, індексний номер: 43023917 від 15.09.2018 16:40:49. Підстава виникнення у ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» права оренди на земельні ділянки - договори оренди землі б/н від 13.09.2018, укладені між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН». Зміст, характеристика іншого речового права: Строкове платне користування (Оренда) земельною ділянкою. Строк дії: 13.09.2025, з правом пролонгації. Належним правонаступником [PERSON] у даних спірних правовідносинах є [PERSON] . Вирішуючи дану справу, суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Стаття 13 ЄКПЛ вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)). У справі «Кудла проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що засіб захисту є ефективним, тільки якщо він доступний і достатній. Він має бути достатнім не тільки в теорії, а й на практиці, повинен бути ефективним на практиці, й по закону з урахуванням індивідуальних обставин справи. У справі «Зінченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, в якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. На додаток до статті 13, два інші положення Конвенції також вимагають від держав запровадити засоби правового захисту для запобігання порушенню прав, які захищає Конвенція: пункт 4 статті 5 (habeas corpus) і пункт 1 статті 6 (справедливий судовий розгляд). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року по справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019 року по справі № 910/11511/18 зазначено, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський Суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2023 р. вказав, що порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 205 ЦК України передбачено форму правочину та способи волевиявлення. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За правилами ч. 3 ст. 215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є прав особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до абзацу першого частини першої ст. 792 ЦК України, статті 13 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (ч. 2 ст. 79-1 ЗК України). Згідно зі частиною 6 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Частиною третьою статті 110 ЗК України встановлено, що поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодування заподіяних збитків; є) застосування інших, передбачених законом, способів. За приписами ч. 12 ст. 186 ЗК України у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується землекористувачем. Положення статті 1 Закону України «Про оренду землі» визначає оренду землі як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За приписами ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. Частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (№ 1952-ІV) передбачено, що під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з пунктом «е» частини першої ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок повинна включати, зокрема, нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні). Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Частиною шостою вказаної статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що однією з підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] було передано в оренду іншому орендарю фактично ту саму земельну ділянку, яка перебувала в користуванні Позивача на підставі раніше укладеного договору оренди, строк дії якого не закінчився, на що вказано вище в рішенні, після її розподілу. Подання документів для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, право оренди на яку вже зареєстровано у ДРРПНМ за іншою особою, є підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 30.03.2016 року у справі № 21-1434а15, від 15.11.2016 року у справі № 21-3030а16. При цьому повідомлення власника земельної ділянки про розірвання договору не є документом, що підтверджує припинення права оренди позивача на земельну ділянку. Інших підстав вважати, що право оренди позивача на земельну ділянку було припинене на дату проведення державної реєстрації цього припинення, у державного реєстратора не було. У порушення норм частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», державний реєстратор Клімкіна Н.І. залишила поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельні ділянки, а саме - наявність зареєстрованого права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку, що існувало на дату державної реєстрації, і не прийняла рішення про відмову у державній реєстрації всупереч пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-ІV, а натомість прийняла рішення про державну реєстрацію договору оренди. Також, реєстратор не перевірив та залишив поза увагою той факт, що [PERSON] в односторонньому порядку розірвала договір оренди, направивши Позивачу лише заяву без будь-яких доказів та не надала часу ТОВ «Олійникова Слобода» для відповіді чи заперечення таких вимог, і, відразу, подала на реєстрацію новий договір оренди з ТОВ Агрофірма «УЗИН», що підпадає під ознаки перевищення стороною договору/орендодавцем/меж здійснення цивільних прав (ст. 13 ЦК України.). Сторонами суду не надано жодної обґрунтованої інформації щодо причин та підстав розірвання договору оренди від 30.07.2015 року, де орендарем є ТОВ «Олійникова Слобода». Твердження [PERSON] у заяві останньої, яка міститься в матеріалах справи, з приводу не виконання орендарем умов договору оренди не підтверджено жодним належним доказом. Останньою не надано орендарю належно обґрунтовану заяву про розірвання договору в односторонньому порядку з дотриманням форми та способу вчинення такого правочину, не надав суду належних доказів в обґрунтування своєї позиції щодо порушення позивачем умов договору оренди від 30.07.2015 року, відсутні докази відмови орендарем у виконанні інших умов договору. Натомість, Позивачем суду надано докази отримання орендодавцем орендної плати, а також, Позивач заперечив надходження від орендодавця будь-яких заяв, прохань, клопотань щодо виконання додаткових умов договору оренди/оранка, культивація, обмолот на присадибних ділянках орендодавця, допомога на лікування, матеріальна допомога в разі смерті. У свою чергу [PERSON] /її правонаступником до суду не надано жодного належного підтвердження такого звернення. Пунктом 33 вищезазначеного Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Отже, суд вважає, що відповідно до положень п. «в» ст.152 ЗК України та ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним оспорюваний договір оренди землі, оскільки при його укладенні було порушено вимоги діючого законодавства, земельні ділянки правомірно перебували в оренді іншого орендаря. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. У даному випадку, Позивач не є стороною договору оренди від 13.09.2018 року, але разом з тим Позивач, як орендар цієї ж земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його право на використання спірної земельної ділянки. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.11.2016 у справі № 6-2540цс16. Одже, обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Як наслідок недійсності правочину, представник Позивача просить суд скасувати державну реєстрацію оспорюваного договору оренди. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. А тому, необхідно задовольнити вимоги Позивача щодо скасування державної реєстрації. Враховуючи ту обставину, що ані Договір оренди земельної ділянки, ані чинне законодавство України у даному випадку не передбачало можливості його розірвання в односторонньому порядку, беручи до уваги відсутність будь-яких доказів, які підтверджували обґрунтованість вимоги Орендодавця про розірвання Договору оренди, Повідомлення Орендодавця, складене 13.08.2018 року, жодним чином не впливало на дійсність права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку. Наведені обставини стали підставою для скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора від 17.08.2018 року про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода». Разом з тим, не бажаючи виконувати умови Договору оренди, укладеного із позивачем, відповідач [PERSON] ініціювала процедуру її поділу. Можливості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку у разі її поділу встановлені статтею 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Відповідно до положень частини 1-3 ст. 27 вказаного Закону у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером: 220484400:03:005:0049, запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки та її кадастровий номер були скасовані, а відомості про дану земельну ділянку набули статусу архівних. На сьогоднішній день інформація про земельну ділянку за кадастровим номером: 3220484400:03:005:0049 у ДРРПНМ не відображається. У матеріалах справи наявний договір оренди землі від 13.09.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», де Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Узинської міської об`єднаної територіальної громади с. Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області. Пунктом 2 вказаного Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,431 га, в т.ч. ріллі 1,2154; 1,2154 га, кадастровий номер 3220484400:03:004:0069 та 3220484400:03:004:0070. Водночас, державним кадастровим реєстратором проведено державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу: земельної ділянки, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га, та земельної ділянки, кадастровий номер: 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га. За таких обставин, виконання висновку Комісії від 14.09.2018 та наказу Міністерства юстиції України від 17.09.2018 про скасування державної реєстрації припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку з кадастровим номером: 3220484400:03:005:0049 стало технічно неможливим. Під час здійснення поділу земельної ділянки відповідачем [PERSON] були порушені вимоги закону, які встановлюють її обов`язок отримати нотаріально посвідчену згоду орендаря на такий поділ та погодити із Орендарем технічну документацію із землеустрою. Тому, всупереч вимогам закону, державний кадастровий реєстратор здійснив державну реєстрацію земельних ділянок, сформованих внаслідок поділу, без відома Орендаря. Правовий аналіз наведених положень закону дає підстави виснувати, що поділ земельної ділянки і реєстрація права власності Орендодавця на нові земельні ділянки, сформовані внаслідок такого поділу, не припиняють права оренди ТОВ «Олійникова Слобода», що засноване на чинному Договорі оренди. Станом на момент укладення Оспорюваних договорів від 13.09.2018 року, Договір оренди між Позивачем та відповідачем [PERSON] був дійсним, у судовому порядку ніким не оспорювався, не був припинений або розірваний з підстав, визначених статтею 31 Закону України «Про оренду землі» або з підстав, визначених самим Договором. За таких обставин, у відповідача [PERSON] не було законних підстав для передачі земельних ділянок після їх поділу в оренду будь-якій іншій особі, в тому числі ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», і, відповідно, укладати із зазначеним відповідачем оспорювані договори оренди від 13.09.2018 року, адже нові земельні ділянки були сформовані на основі земельної ділянки, яка вже була передана в оренду позивачу, і згідно з приписами ч. 3 ст. 110 ЗК України проведений поділ не припинив такого права оренди позивача. Крім того, відповідно до приписів ч. 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Оспорювані договори оренди земельних ділянок були підписані 13.09.2018 року, у той час як рішення про державну реєстрацію права власності на ці земельні ділянки за [PERSON] було прийнято тільки 15.09.2018 року, тобто на момент підписання оспорюваних договорів земельних ділянок, остання не могла бути об`єктом цивільних прав. Станом на 13.09.2018 року у [PERSON] були відсутні повноваження для розпорядження земельними ділянками, площа яких складала 1,2154 га та 1,2154 га відповідно. Отже, укладення оспорюваних договорів між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» порушує норми абзацу 1 ч. 1 ст. 792 ЦК України, ч. 9 ст. 79-1, пункту "б" ч. 1, ч. 3 ст. 110 ЗК України, ст. 13, ч. 2 ст. 24, ч. 2 ст. 25, ст. 31 Закону «Про оренду землі» та умови укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] . Договору оренди землі, оскільки перешкоджає ТОВ «Олійникова Слобода» користуватися орендованою ним землею і самостійно господарювати на ній за відсутності підстав для припинення або розірвання укладеного ним Договору оренди землі. Стосовно позовних вимог в частині вимог щодо скасування оспорюваних рішень, які були поведені держаним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрієм Григоровичем, суд виснує таке. У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в ДРРПНМ. У разі відсутності таких відомостей про речові права в ДРРПНМ заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Однак, як було встановлено судом, у даній справі ТОВ «Олійникова Слобода» в обґрунтування позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію, посилається на порушення його прав як дійсного орендаря зазначеної земельної ділянки, хоча, при цьому, Позивач не обґрунтовує підстави позовних вимог до державного реєстратора Гузь А.Г. Таким чином, встановленим є те, що спір у даній справі виник між ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] , ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», а держреєстратор комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. є неналежним відповідачем у даній справі, а тому у задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі № 823/2042/16, де зокрема, зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду 01.04.2020 року по справі № 520/13067/17, постанові Верховного Суду від 30.07.2020 року по справі № 357/ 7734/18. Подібні правові висновки Великої Палати Верховного Суду, щодо залучення реєстратора як відповідача у справі викладені, зокрема, у постановах від 17.04.2018 року по справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 року по справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 року по справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 року по справі №570/3439/16-ц, від 12.12.2018 року по справі №372/51/16-ц, від 30.01.2019 року по справі №552/6381/17, від 13.03.2019 року по справі № 757/39920/15-ц, від 27.03.2019 року по справі №520/17304/15-ц. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди землі № б/н від 13.09.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220484400:03:004:0069, загальною площею 1,2154 га та 3220484400:03:004:0070, загальною площею 1,2154 га відповідно та відмовляє в задоволенні вимог до державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. Щодо вимог Позивача про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, суд приходить до наступних висновків. Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 11.05.2018 року по справі №902/803/17, декілька договорів найму однієї і тієї речі можуть існувати тільки якщо річ по ним передається виключно у користування наймачу (наприклад, користування музичним інструментом, приміщення або обладнання, але в різний час). Якщо договори найму передбачають передачу речі наймачу у користування та володіння, перевага віддається договору, який був укладений раніше. Отже, передача земельної ділянки в оренду, якщо така земельна ділянка вже перебуває в оренді в іншого орендаря, суперечить правовому змісту договору оренди землі та прямо порушує права і законні інтереси орендаря, якому ця земельна ділянка була передана раніше. Тому, з огляду на наведене,

Outcome: partial