Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Онуфріївська селищна рада в особі голови органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач по справі - [PERSON] , є матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , згідно сповіщення сім`ї, видане другим відділом [INFO] від 24.04.2024 №1446, вважається зниклим безвісти. Бабуся неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , яка останні десять років допомагала здійснювати догляд за онуком та приймала активну участь у його вихованні, після отримання сповіщення про сина, померла [INFO] . [PERSON] із дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає, життям, здоров`ям не цікавиться. При спілкуванні із неповнолітнім [PERSON] службою у справах дітей селищної ради було встановлено, що юнак категорично відмовляється від спілкування та спільного проживання із матір`ю та її родиною, тому 05.06.2024 звернувся із заявою до служби у справах дітей про допомогу у позбавленні матері батьківських прав. За наведених обставин, позивач, з метою захисту прав дитини, а також те, що має місце факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, вихованням не займається, близько десяти років не турбується про життя та здоров`я сина, позивач звернувся з даним позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 09 грудня 2024 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та додатково зазначила, що відповідач не проявляє жодного інтересу до долі сина. Біля десяти років [PERSON] проживав спільно зі своїм батьком та бабусею, які опікувалися ним. Тоді як відповідач за весь цей час жодного разу не проявила інтересу до своєї дитини. Натомість подала до служби у захисту прав дітей Онуфріївської сільської ради заяву, якою дала свою добровільну згоду на позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. 08.11.2024 на адресу суду надійшла заява відповідно до якої [PERSON] просить розглядати справу без її участі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Згідно із ч. 4ст. 223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223,280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ч .8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на позицію представника позивача, яка в судовому засідання не заперечила проти ухвалення заочного рішення, суд, ухвалою від 09.12.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 09.12.2024, постановив провести заочний розгляд справи №390/999/24 з винесенням заочного рішення. Заслухавши осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В справі «Ilya Lyapin v. Russia», справа № 70879/11, Страсбург, 30.06.2020, §44, 47, Європейський суд з прав людини зазначив про те, що в даний час існує широкий консенсус - у тому числі в міжнародному праві - на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси мають бути першочерговими. Як правило, інтереси дитини диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розірвати такі зв`язки означає відірвати дитину від коріння, що може бути зроблено лише у виняткових обставинах; необхідно зробити все для збереження особистих відносин і, якщо це необхідно, для відновлення сім`ї. Оцінюючи, чи був оскаржений захід «необхідним у демократичному суспільстві», Суд повинен врахувати, чи були, зважаючи на справу в цілому, причини, виправдані для оскаржуваного заходу, «відповідні та достатні» для цілей § 2 статті 8 Конвенції. З цією метою, суд повинен з`ясувати, чи проводили вітчизняні суди поглиблену перевірку всієї сімейної ситуації та цілу низку факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і чи врівноважена та розумна оцінка відповідних інтересів кожної людини з постійною турботою про визначення того, яке найкраще рішення буде для дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Комсомольськ Полтавської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Онуфріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 05.02.2021 (а.с.7). Відповідно до сповіщення сім`ї №1446 сержант [PERSON] , [INFO] , за попередньою інформацією 16.04.2024 зник безвісти, гідно виконуючи свій обов`язок залишився вірним присязі беручи участь в обороні держави та стримуванні збройної агресії російської федерації (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.9). [PERSON] 05.06.2024 звернувся із заявою до начальника служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради з проханням позбавити батьківських прав його матір [PERSON] , яка близько 10 років не проживає з ним, не спілкується та не надає матеріальної допомоги, не приймає участі у його житті (а.с.5). [PERSON] 17.06.2024 подала заяву начальнику служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради, якою надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно наказу начальнику служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 05.06.2024 №51, неповнолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до [PERSON] та покладено на неї обов`язки по забезпеченню безпеки за життя та здоров`я дитини (а.с.14). З інформації про [PERSON] вих. №87 від 06.06.2024 наданою службою у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради, встановлено, що родина [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: мати [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , співмешканець [PERSON] , [INFO] (не зареєстрований). Службі у справах дітей стало відомо, що [PERSON] неодноразово застосовував фізичну силу по відношенню до [PERSON] на очах у малолітніх дітей, через що і потрапили в поле зору служби. На даний час в провадженні Знам`янського міськрайонного суду розглядається кримінальна справа (ЄУН 389/582/24) про вчинення домашнього насильства. Родина систематично відвідується спеціалістами служби у справах дітей з метою контролю за станом утримання й вихованням дітей, з матір`ю регулярно проводиться профілактично-роз`яснювальна робота (а.с.15). Відповідно до довідки від 14.05.2024 №76 виданої директором Онуфріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області , [PERSON] учень 11 -А класу Онуфріївського ліцею Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області, його мати [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з учителями, зв`язок з класним керівником не підтримує (а.с.16). Згідно акта проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] встановлено, що дитина залишилась без батьківського піклування (а.с.17-21). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 17.09.2017, 18.08.2020 з метою перевірки умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Будинок одноповерховий, багатоквартирний; квартира має дві житлові кімнати, кухню , коридор, добудований санвузол. Квартира забезпечена усією необхідною побутовою технікою та меблями. Для проживання та виховання дитини створенні усі належні умови . Хлопчик перебуває на утриманні батька так як мама [PERSON] із сім`єю не проживає , із дитиною не спілкується. Маму замінила бабуся. [PERSON] відмовляється вести розмову про матір. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] - бабуся, [PERSON] - батько, [PERSON] - онук (а.с.22, 23). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.06.2024 з метою перевірки умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Двокімнатна квартира знаходиться в одноповерховому багатоквартирному будинку. Квартира облаштована необхідною побутовою технікою та необхідними сучасними меблями в достатній мірі. Для проживання та виховання дитини створенні належні умови . За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] - батько, вважається безвісти відсутнім, [PERSON] - син (а.с.24). Рішенням виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, № 189 від 29.07.2024 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштованого на тимчасове проживання до родини [PERSON] , у зв`язку із тим, що дитина залишилась без батьківського піклування (а.с. 27). Як слідує з висновку органу опіки і піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради №189 від 29.07.2024, [PERSON] , є матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Із дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям, здоров`ям та інтересами дитини не цікавиться. Батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , який проживав разом із неповнолітнім сином та своєю матір`ю [PERSON] згідно сповіщення сім`ї, виданого другим відділом [INFO] від 24.04.2024 №1446, сержант [PERSON] вважається зниклим безвісти. Бабуся неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , яка останні десять років допомагала здійснювати догляд за онуком та приймала активну участь у його вихованні, після отримання сповіщення про сина, померла [INFO] . При спілкуванні із неповнолітнім [PERSON] службою у справах дітей селищної ради було встановлено, що юнак категорично відмовляється від спілкування та спільного проживання із матір`ю та її родиною, тому звернувся до служби у справах дітей Онуфріїської селиної ради про допомогу у позбавленні матері батьківських прав. Наказом начальника служби у справах дітей селищної ради від 05.06.2024 №51 неповнолітній [PERSON] влаштований на тимчасове проживання до близьких людей родини. [PERSON] через службу у справах дітей за місцем свого проживання направила заяву про надання згоди на позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] . Питання щодо свідомого невиконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захистку прав дитини Онуфрівської селищної ради 21.06.2024 протокол №7. За результатами розгляду прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Онуфрівської селищної ради від 21.06.2024 протокол 7, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», та у зв`язку з тим, що мати дитини взагалі не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, орган опіки та піклування селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.28-29). За правилами ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 статті 164 СК України визначено: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» проголошено: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] , [INFO] , зокрема: свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкується з ним протягом більше десяти років; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не піклується про стан його здоров`я. Враховуючи вищевикладене, на думку суду позов є обґрунтованим, оскільки під час розгляду справи встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до свого неповнолітнього сина, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки цього вимагають інтереси дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За приписами положень ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. За змістом ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем не заявлено вимоги про стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що така вимога не була заявлена з огляду на те, що [PERSON] невдовзі вже виповнюється 18 років і останній категорично відмовився від отримання від [PERSON] аліментів. З огляду на позицію представника позивача суд зауважує, що положення п. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначають, що одразу з прийняттям рішення про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягненя аліментів на дитину. При цьому небажання одно із батьків чи самої дитини на отримання аліментів не змінює положень наведеної норми, а відтак не виключає обов`язку суду на їх стягнення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідачка є особою працездатного віку, не надала доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього, не надала доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявність чи відсутність на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надала будь-яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання нею допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання матір`ю матеріальної допомоги дитині щомісячно. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.08.2024 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що суд дійшов висновку про задоволення позову, а позивач відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, статтями 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 142, 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved