Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] , звернувся через систему «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області\~ з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 12.10.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] ,\~ від шлюбу дітей не мають, сімейне життя з [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім`ї, сторони з лютого 2022 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 15.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 28). 08.11.2024 представник позивача [PERSON] на електронну адресу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 50-53). Позивач в судове засідання не з`явився, 09.09.2024, 17.09.2024, представник позивача [PERSON] на електронну адресу суду подавав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в яких позовні вимоги підтримав. 28.11.2024 на електронну адресу суду подав заяву про збільшення позовних вимог, просив після розірвання шлюбу змінити прізвище відповідача на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явилась,\~ 08.11.2024 подала на електронну адресу суду заяву, в якій вказала,\~ що позовні вимоги визнає, розгляд справи просила здійснювати за її відсутності (а.с. 54-57).\~ 29.11.2024 на електронну адресу від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, а також просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 12 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб, у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1412, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони\~ припинили подружні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають\~ різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки,\~ в сім`ї відсутнє взаєморозуміння та підтримка. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить їхнім інтересам, сім`я розпалася остаточно,\~ шлюб існує формально. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Відповідач просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище\~ « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved