Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Будинкоуправління №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просило стягнути з [PERSON] на користь Будинкоуправління №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року у розмірі 17 349, 00 грн. та судових витрат розмірі 6 528, 00 грн. Свою позовну заяву обґрунтували тим, що [PERSON] є наймачем кімнати [ADDRESS] . [PERSON] своїх обов?язків з оплати житлово-комунальних послуг не виконав у повному обсязі, у зв?язку із чим утворилася заборгованість за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник Будинкоуправління №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України подав клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копію ухвали про відкриття провадження та судову повістку про виклик до суду у справі було направлено на останню відому адресу відповідача. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. [PERSON] є наймачем кімнати [ADDRESS] на підставі спеціального ордеру на житлову площу у гуртожитку №20 від 13.05.2013 року. [PERSON] проживає та користується зазначеною кімнатою і є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються Будинкоуправлінням №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України. Будинкоуправління №1 з 01 квітня 2017 року є балансоутримувачем будинку (гуртожитку) [ADDRESS] . Даний будинок переданий на баланс Будинкоуправління №1 з балансу Будинкоуправління №12 наказом Міністерства оборони України №695 від 16.12.2016 «Про передачу житлового фонду будинкоуправлінь Київського квартирно-експлуатаційного управління». Згідно Положення Будинкоуправління №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України затвердженого наказом начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління №56 від 31.03.2017. Будинкоуправління №1 є державною госпрозрахунковою установою Міністерства оборони України, заснованою на державній власності та створеною на підставі директиви МО України від 31.07.98 №Д-115/1/0350. призначене для утримання нерухомого майна, яке перебуває в його віданні, на балансі або обслуговуванні на підставі відповідних договорів, в належному технічному та санітарному стані. забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання житлових будинків. гуртожитків. забезпечення благоустрою, а також створення нормальних житлово- побутових умов для проживання. Будинкоуправління [ADDRESS] є самостійним господарюючим суб?ктом, від свого імені надає житлово-комунальні послуги по будинках, які знаходяться на обслуговуванні. [PERSON] з моменту прийняття Будинкоуправлінням №1 на свій баланс будинку (гуртожитку) [ADDRESS] своїх обов?язків по оплаті житлово-комунальних послуг не виконують в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року.. Будинкоуправління №1 належним чином виконує свої обов?язки по наданню житлово-комунальних послуг мешканцям будинку (гуртожитку) [ADDRESS] , в тому числі і [PERSON] . Дератизація підвалів та прибудинкової території будинку (гуртожитку) [ADDRESS] проводиться Приватним підприємством «ДЕЗ-КА» на підставі Договору N? 14 від 01.01.2021 на проведення дератизаційних і дезінсекційних робіт, укладеного з Будинкоуправлінням N? 1. Послуги ЦКС. ГЕРЦ надаються згідно наступних договорів: Договір N? 210101-154 від 01.01.2021. укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ». Договір N? 300/НП від 04.01.2021 про надання послуг, укладений з Комунальним концерном «Центр комунального сервісу». Договір N? 220101-364 від 01.01.2022 про надання послуг, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕРЦ». Також мешканцям будинку (гуртожитку) [ADDRESS] , в тому числі і [PERSON] надаються послуги: послуги техніка-доглядача; ??послуги робітника з комплексного прибирання та обелуговування будинку; послуги електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування; послуги слюсаря-сантехніка; послуги робітника з комплексного ремонту; послуги електрозварювальника; послуги покрівельника. Електричною енергією мешканці будинку (гуртожитку) [ADDRESS] забезпечуються Будинкоуправлінням N? 1 відповідно до Договору про постачання електричної енергії споживачу N? 35038018 ПВ від 28.12.2018. укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». Послуги з вивезення твердих побутових відходів надаються Будинкоуправлінням N? 1 мешканцям будинку (гуртожитку) [ADDRESS] згідно наступних договорів: Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення) №15 від 01.01.2021 укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «TTIK ЕКОСВІТ»: Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення. знешкодження, захоронення) N?. 2207-01 віл 01.07.2022, укладений з фізичною особою-підприемцем [PERSON] . Відповідно до умов даних договорін послуги з вивезення побутових відхолів надаються в тому чиелі і за адресою: [ADDRESS] Таким чином. Булинкоуправління N? 1 в повному обсязі виконує євої обов?язки по свосчасному наданню споживачам - мешканцям будинку (гуртожитку) [ADDRESS] , в тому числі і [PERSON] житлово-комунальні послуги належної якості. Відповідач користується кімнатою N?1 в квартирі [ADDRESS] і, також є споживачем житлово-комунальних послуг. які налаються Будинкоуправлінням N? 1, та повинен їх оплачувати своєчасно і в повному обсязі. Проте Відповідач, як споживач цих послуг, не виконує свої обов?язки шоло їх оплати У зв?язку з несплатою Відповідачем житлово-комунальних послуг, наданих Позивачем, заборгованість [PERSON] Будинкоуправлінню N? 1 станом на 31.03.2024 становить 15 294.59 грн. Враховуючи суму заборгованості Відповідача - 15 294.59 грн (п?ятнадцять тисяч двісті дев?яносто чотири гривні 59 копійок) та період. за який виникла така заборгованість: з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року Позивачем нараховано: ??інфляційну складову боргу у розмірі 1 197.15 грн (одна тисяча сто дев?яносто сім гривень 15 копійок), ??3 % річних у розмірі 510,50 грн (п?ятсот десять гривень 50 копійок), пеню у розмірі 347.46 грн (триста сорок сім гривень 46 копійок) (розрахунок додається). Щодо позовних вимог. Відповідно до положень частини першої статті 68 Житлового кодексу України від 30.06.1983 N? 5464-Х наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. На підставі статей 66, 67, 162 Житлового кодексу України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих осіб. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N? 572 від 08.10.1992 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири. житлового примішення у гуртожитку зобов?язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду. фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов?язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином. [PERSON] як наймач кімнати N? [NUMBER] в квартирі [ADDRESS] зобов?язаний оплачувати Будинкоуправлінню N? 1 за надані житлово-комунальні послуги. У віповідності до пункту 5 частини першої статті 1 Закону N? 2189-VII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях. будинках 1 спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг згідно статті 5 Закону N? 2189-V11 належать: житлова послуга - послуга з управління будинком, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Суб?єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг відповідно до частини першої статті 6 закону N? 2189-VIII с споживачі (індивідуальні та колективні) управитель, виконавці комунальних послуг. Як установлено у пункті 6 частини першої статті 1 Закону N? 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об?єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Будинкоуправління №1 своєчасно та в повному обсязі надає житлово-комунальні послуги належної якості Відповідачам. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Обґрунтованих доказів тому, що вказані послуги відповідачем отримано не було, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг, тарифів від нього на адресу позивача, а також на адресу суду не надходило. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і у ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов, суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами за допомогою належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів. Сторони самостійно визначають обсяг, зміст та достатність доказів, що надають до суду. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, суд позбавлений повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, викладені у позовній заяві, котрі відповідачем в ході розгляду справи не спростовано. Виходячи із принципу диспозитивної цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, а також, враховуючи норми ст. 81 ЦПК України, якою встановлено обов`язок кожної сторони довести ті, обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року у розмірі 17 349, 00 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 3 028 гривень 00 копійок стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, а також з урахуванням Житлового кодексу України, ст. 509, 525, 526 ЦК України, та

Outcome: approved