Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

29\~жовтня 2024\~року[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Заява мотивована тим, що 14 січня 1978 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14 січня 1978 року, актовий запис № 4. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Дочка [PERSON] 29 квітня 2011 року уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Дочка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Посилається на те, що після досягнення 60 років вона 11 серпня 2023 року звернулася з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області з метою нарахування пенсії за віком. Рішенням головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 18 серпня 2023 року № 056950000420 їй відмовлено у нарахуванні пенсії за віком оскільки до пенсійного стажу не зараховано: період догляду за дитиною ( [INFO] ) до досягнення нею 3-х річного віку, так як у свідоцтві про народження дитини ім`я матері ( [PERSON] ) не відповідає паспортним даним заявниці ( [PERSON] ); період роботи з 17.05.1995 року до 30.07.1996 року, оскільки запис про звільнення з роботи завірено печаткою організації, що не відповідає організації при прийнятті на роботу. Зазначає, що встановлення факту родинних відносин між нею та дочкою [PERSON] необхідно їй для звернення до пенсійного фонду для отримання пенсії. Факт родинних відносин підтверджується тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] ( [PERSON] ) ім`я зазначено на російській мові « [PERSON] »; у свідоцтві про шлюб ім`я зазначено « [PERSON] »; у паспорті зазначено ім`я « [PERSON] »; у свідоцтві про народження доньки [PERSON] ім`я матері « [PERSON] », у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я матері зазначено « [PERSON] ». Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд встановити юридичний факт - факт родинних відносин, а саме, що вона [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2024 року заяву прийнято до розгляду та в порядку окремого провадження відкрито провадження у справі. В судове засідання 26 листопада 2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином. При цьому [PERSON] 25 листопада 2024 року подано заяву про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням заяви заявника про розгляд справи за її відсутності, відсутність заяв та клопотань від заінтересованої особи, яка належно повідомлялася про розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України, визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно із частиною 2 статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22 липня 1965 року, [PERSON] народилася [INFO] . У свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14 січня 1978 року зазначено, що 14 січня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, актовий запис № 4. 24 липня 1978 року [PERSON] отримала диплом серії [NUMBER] про те, що вона закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища № 43 м. Авдіївка Донецької області. У трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] власником зазначено [PERSON] , 1960 року народження. Відповідно до свідоцтва про народження від [INFO] [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від [INFO] [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 липня 2001 року Ясинуватським МРВУ УМВ України в Донецькій області, ім`я власника зазначено: [PERSON] , [INFO] . У карті фізичної особи-платника податків, виданої 06 вересня 2006 року Ясинуватською обласною Державною податковою інспекцією, ім`я зазначено: [PERSON] . Рішенням головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 18 серпня 2023 року № 056950000420 їй відмовлено у нарахуванні пенсії за віком оскільки до пенсійного стажу не зараховано: період догляду за дитиною ( [INFO] ) до досягнення нею 3-х річного віку, так як у свідоцтві про народження дитини ім`я матері ( [PERSON] ) не відповідає паспортним даним заявниці ( [PERSON] ); період роботи з 17.05.1995 року до 30.07.1996 року, оскільки запис про звільнення з роботи завірено печаткою організації, що не відповідає організації при прийнятті на роботу. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи надані заявником копії документів, суд вважає, що вимоги заяви [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З долучених документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що даний факт підтверджується письмовими доказами, наявними у справі. Встановлення даного факту, який ніким не оспорюється і не спростовується, має для заявниці юридичне значення, оскільки від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав, зокрема вказаний факт необхідний їй для нарахування пенсії за віком. Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин суд не вбачає. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до статті 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved