Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

10.10.2024 до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 24.10.2019 виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 10. Від даного шлюбу сторони мають доньку, яка на момент подачі позовної заяви є малолітньою. Сімейне життя між сторонами не склалося, фактично сім`я припинила своє існування, кожен з подружжя живе окремим життям. Ухвалою суду від 15.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 141/635/24 та призначено розгляд справи на 14.11.2024. \~ \~ \~ \~Судове засідання, призначене на 14.11.2024, не відбулось та було відкладено на 05.12.2024, у зв`язку з неявкою сторін. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове за сідання 05.12.2024 повторно не з`явилась. При цьому, 14.11.2024 до суду надійшла заява позивача [PERSON] від 14.11.2024 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи № 141/635/24, однак в судове засідання 05.12.2024 також повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини поважності неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішені питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 15.10.2024, а відзив на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 15.10.2024 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст.\~\~275\~ЦПК\~України суд\~розглядає справи\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження протягом\~розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З огляду на зазначені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/635/24 за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 24.11.2019 виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №10. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». При цьому, як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2021, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї є те, що сімейне життя між сторонами не склалося. Фактично сім`я припинила своє існування, кожен з подружжя живе окремим життям. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з\~того,\~що між\~сторонами шлюбні\~відносини фактично\~припинені та\~шлюб носить\~лише формальний\~характер,суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на подане клопотання позивача про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне змінити її приізвище на « [PERSON] ». З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно частин 1-2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та\~

Outcome: approved