Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває вищевказана цивільна справа про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав звернулися два позивачі - [PERSON] , колишній чоловік відповідачки, який звернувся про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно спільної дитини сторін малолітньої [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] , а також позивач [PERSON] , неповнолітній син відповідачки, який звернувся про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно нього особисто. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 17.11.2004 було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилися діти - у 2005 році син [PERSON] , у 2007 син [PERSON] , у 2012 донька [PERSON] . 20.02.2019 рішенням суду шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачка виселилася з будинку, у якому вони мешкали з дітьми, повністю самоусунулася від виховання дітей, не цікавиться життям дітей, їх навчанням, успіхами, проблемами. Навіть з початком війни в Україні ставлення матері до дітей не змінилося. Вихованням та утриманням дітей займається тільки батько. Позивач [PERSON] , [INFO] , навчається у Корсунь-Шевченківському ліцеї, з 2017 року до 2020 року займався дзюдо у ДЮСШ, а донька [PERSON] - учениця 6 класу Корсунь-Шевченківської гімназії та мистецької школи (клас хореографії та клас образотворчого мистецтва). Діти мають успіхи у навчанні, але мати до цього не доклала жодних зусиль та участі. Матеріально дітей забезпечує батько, мати-відповідачка має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 23.05.2024 у розмірі 181 182,76 грн. Старший син [PERSON] набув повноліття без матері і не скористався до повноліття своїм правом на позбавлення матері, яка повністю була відсутня в його житті, батьківських прав. Син [PERSON] бажає позбавити матір батьківських прав і, будучи неповнолітнім, самостійно на підставі 152 СК України звертається з цим позовом до суду, а про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки [PERSON] звертається батько [PERSON] . У позові вказано, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськми обов`язками щодо дітей, самоусунулася від їх виховання, не цікавиться їхнім життям, інтересами, здоров`ям. Матеріальної допомоги на утримання не надає. Позивачі вказують, що зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачки від виховання дітей. З огляду на викладене позивачі просять позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 29.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування в особі виконкому Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Ухвалою суду від 07.10.2024 справу призначено до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання з`явилися позивачі [PERSON] , [PERSON] , представник органу опіки та піклування Чорнодобравська Л.В. та викликаний як свідок повнолітній син відповідачки і позивача [PERSON] - [PERSON] . Також для проведення опитування в судове засідання була забезпечена явка малолітньої дочки відповідачки - [PERSON] . Відповідач, будучи додатково повідомленою про розгляд справи шляхом розміщення відповідних оголошень на сайті судової влади, повторно до суду не з`явилася, відзив не подала, причини неявки не повідомила, заяв не подавала. Позивачі наполягали на розгляді справи, оскільки вона стосуться інтересів дітей. Не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. У судовому засіданні після з`ясування думки учасників справи протокольною ухвалою суду було вирішено здійснювати розгляд справи у заочному порядк, з ухваленням заочного рішення. Позивачі позов підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування підтримала позовну заяву. Повідомила, що для вирішення питання щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав її викликали на засідання органу опіки та піклування. Однак відповідачка, отримавши повідомлення про виклик, на засідання не зявилася, причин неявки не повідомила. Орган опіки дослідив наявну інформацію дійшов висновку, що мати самоусунулася від виховання та утримання дітей, їхньою долею не опікується, життям не цікавиться. орган опіки дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, допитавши свідка та зясувавши думку малолітньої дитини, суд установив таке. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.12.2012 виконавчим комітетом Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району черкаської області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком - [PERSON] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.02.2019, яке набрало законної сили 22.03.2019, у справі № 699/90/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] , відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] .. Позивач [PERSON] має посвідчення батька багатодітної сім`ї серії [NUMBER] , видане Управлінням соціального захисту населення Звенигородської РДА 14.06.2023 на строк до червня 2024 року, у якому зазначені його діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.05.2022 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - виконавчий комітет Селищенської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задоволено. Визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . У вказаній постанові суду зазначено, що 21.04.2022 [PERSON] подала до суду апеляційної інстанції заяву, у якій пояснила, що після розірвання шлюбу з [PERSON] вона добровільно залишила помешкання і проживає окремо з іншою сім`єю. Повертатися до місця реєстрації не планує, оскільки проживає окремо в іншому будинку та на житло позивача не претендує. Судовим наказом Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06.05.2021 стягнуто з боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї другої частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку з 26.04.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам, виданою Корсунь-Шевченківським відділом ДВС №14623 від 23.05.2024 станом на 01.06.2022 заборгованість по аліментам [PERSON] за судови наказом від 06.05.2021становить 50959,90 грн. До складу сім`ї [PERSON] входять його троє вищеназваних дітей. Це підтверджується довідкою, виданою виконкомом Селищенської сільської ради №803 від 13.06.2024. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання, складеним 14.05.2024 за участю представників Селищенської територіальної громади, договором купівлі-продажу будинку від 20.11.2002, позивач [PERSON] проживає у власному будинку по [ADDRESS] . Його сімя складається з чотирьох осіб - він та діти, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначено, що для дітей створені належні умови проживання, навчання, розвитку. Довідками виконкому Селищенської сільської ради від 22.04.2021, від 17.02.2023, від 13.12.2023, від 13.06.2024 підтверджується, що троє дітей [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають з ним та знаходяться на його повному утриманні. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що син позивача [PERSON] . [PERSON] здобув повну середню освіту, з 15.09.2022 є студентом Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, позитивно характеризується керівництвом Корсунь-Шевченківської комплексної дитячо-юнацької спортивної школи , де з 2017 по 2020 відвідував секцію дзюдо. Син позивача [PERSON] . [PERSON] на час подання позову навчався у Корсунь-Шевченківському ліцеї з 2021 року, де позитивно характеризувався, про що надано характеристуку з указаного навчального закладу від 24.05.2024. Зазначено, що вихованням дитини займається виключно батько, а мати за весь час навчання батьківські збори не відвідувала, успіхами сина у навчанні , його досягненнями та розвитком не цікавилася. Характеристика аналогічного змісту щодо самоусунення матері від виховання сина [PERSON] надана і Корсунь-Шевченківською комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою, яку відвідував [PERSON] з 2017 по 2020 роки (секція дзюдо). Згідно з довідкою Корсунь-Шевченківської гімназії від 22.05.2024 №91 на час подання позову [PERSON] була ученицею шостого класу Корсунь-Шевченківської гімназії, мати дитини за період навчання дитини не спілкувалася з класним керівником та вчителями, не відвідувала батьківські збори, навчанням доньки не цікавилася. [PERSON] навчається в мистецькій школі з 01.09.2022 (клас образотворчого мистецтва, клас хореографії), довідками з указаної школи №16 від 31.05.2024 та №17 від 31.05.2024 підтверджуються ті обставини, що привів [PERSON] у мистецьку шкоду батько, який оплачує уроки дитини, цікавиться успіхами доньки. З наданих позивачами копій численних дипломів, грамот, фото вбачається, що всі діти [PERSON] досягли значних успіхів у тих видах спорту, мистецтва, якими займаються. Були багаторазово нагороджені за свої досягнення і зайняті призові місця. Згідно з Висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Селищенської сільської ради, затвердженого 17.09.2024 рішенням виконавчого комітету №58-30, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що [PERSON] протягом останніх чотирьох років не проживає з дітьми та втратила зв`язок з ними, свідомо нехтуючи своїми батьківськми обовязками щодо дітей, ніякої участі в їх вихованні не приймає, матеріально не забезпечує, не цікавиться життям та здоровям дітей,не спілкується з дітьми тривалий час, не виявляє зацікавленості до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Орган опіки та піклування у своєму висновку також зазначає, що батько дітей повністю займається їх вихованням та утриманням, забезпечуючи всім необхідним. Суд заслухав думку дитини [PERSON] , яка фактично підтвердила відсутність участі відповідачки в її житті. Зазначила, що спілкувалася з матір`ю останній раз минулої зими, тобто більше року тому. Де мати проживає, де працює та чим займається мати дитині не відомо. Життям дитини, її інтересами та успіхами мати не цікавиться. Допитаний як свідок старший син відповідачки та позивача [PERSON] - [PERSON] повідомив, що мати дійсно самоусунулася від виховання дітей. Зазначив, що вона інтересу до життя дітей не виявляє. Місце та умови проживання матері нікому з дітей не відомі, вона на зв`язок не виходить, навіть не телефонує. До дітей не приходить та до себе в гості не запрошує. Вихованням та забезпеченням дітей займається тільки батько. Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 52 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом частин 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть позбавлятися батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з положеннями пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені судом обставини свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] стосовно позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав відносно нього; та про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки сторін [PERSON] . Суд дійшов висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає меті захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Відповідно до приписів ч. 3 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Оскільки саме батько дітей звернувся з даним позовом, то очевидно, що він бажає продовжувати доглядати за донькою та сином здійснювати їхнє утримання, отже діти мають бути передані саме йому. Крім того, батько або матір, яких було позбавлено батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом установлено, що питання стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] раніше вже було вирішено в судовому порядку. Тому у цій справі це питання не вирішується. За приписами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 29.08.2024 позивачів [PERSON] , [PERSON] (кожного) було звільнено від сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн за подання позовної заяви до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи на підставі ст. 141 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки слід стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (1211,20 грн х 2), від сплати якого були звільнені позивачі.

Outcome: approved