Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з відповідачем з 04.02.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з жовтня 2024 року. Причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, конфлікти, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 23.10.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Категоричко заперечувала проти надання строку на примирення, так як 03.12.2024 року [PERSON] було вчинено відносно неї домашнє насилля фізичного характеру, що підтверджено Тимчасовим заборонювальним приписом стосовно кривдника [PERSON] серія [NUMBER] від 03.12.2024 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив згідно відзиву, який надав 22.11.2024 року, та надав заяву про надання строку для примирення, так як хоче зберегти сім`ю та в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 04.02.2011 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 37. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Частиною 3статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Згідно зіст.112Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормамист.51КонституціїУкраїни встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд критично відноситься до посилань відповідача на клопотання про надання йому строку для примирення, адже 22.11.2024 року відповідач просить надати строк для примирення, а 03.12.2024 року згідно заборонювального припису виданого ВП 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області серія АА № 576048 від 03.12.2024 року застосував до позивачки фізичне насилля, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про надання строку для примирення, що буде відповідати інтересам сторін та дитини. Позивач скористалася цим правом та звернулася з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимогст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, враховуючи заяву позивачки в цій частині, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідачки, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved