Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] \~звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить: - визнати дії органу опіки та піклування Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області та виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області дід час розгляду заяви [PERSON] від 15.02.2024 незаконними; - скасувати рішення виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області №58 від 14.03.2024 «Про затвердження висновку про розв`язання спору між батьками щодо участі батька у вихованні малолітніх дітей та визначення порядку побачень з дітьми». Позов обґрунтовано тим, що вказане рішення виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, підлягає скасуванню у зв`язку з недотриманням виконавчим комітетом встановленого законодавством порядку прийняття рішення про надання висновку. Зазначала, що при прийнятті оскаржуваного висновку було порушено пункт 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 24 вересня 2008 року № 866\~(далі\~-\~Порядок №\~866),\~відповідно до\~якого встановлено,\~що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей. Тобто, до прийняття органом опіки та піклування рішення про надання висновку про визначення місця проживання дитини передує підготовка Службою у справах дітей висновку та подання його до органу опіки та піклування (виконавчому комітету) для прийняття відповідного рішення, яким може бути або затвердження або відхилення запропонованого висновку. Однак, Службою у справах дітей Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області не проведено жодної бесіди з позивачем як матір`ю дітей, не з`ясовувалась думка дітей, не враховано жодної її пропозиції, висловленої на засіданні комісії 14.03.2024, не взято до уваги наявність чинного на той час розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 137 від 15.03.2021, що на думку позивача призвело до прийняття незаконного рішення. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито загальне позовне провадження із проведенням підготовчого засідання. 10.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позову заперечує. В обгрунтування відзиву вказано, що 15.02.2024 до Служби надійшла заява від [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] почали відвідувати Хмелівський ЗДО "Сонечко" з 21.09.2020. Яринка продовжила навчання в Скаківському ЗДО "Перлинка" Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області з 28.11.2022 по 02.06.2023. З 01.09.2021 по даний час [PERSON] навчається у Половецькому ліцеї Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, а [PERSON] навчається у цьому ж закладі з 01.09.2023 по даний час. У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву з додатками згідно переліку, тому, відповідач розглянув заяву [PERSON] від 15.02.2024 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гришковецької селищної ради прийняв рішення від 14.03.2024 № 58 "Про затвердження висновку про розв`язання спору між батьками щодо участі батька у вихованні малолітніх дітей та визначення порядку побачень з дітьми". Зазначає, що про існування розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 137 від 15.03.2021 "Про визначення участі батька у вихованні дітей" Службі у справах дітей Гришковецької селищної ради було відомо. Однак, відповідно до абз. 2 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та оргнізаціями, посадовими особами та громадянами. Просить суд відмовити у задоволенні позову за їх безпідставністю. 21.05.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що рішення відповідача порушує принцип правової визначеності, адже за твердженням відповідача, коли позивач проживає з дітьми на території Гришковецької селищної ради, то має його виконувати, а коли буде проживати в місті Києві, то виконувати розпорядження Дарницької РДА. Листи навчальних закладів, на які посилається у відзиві відповідач не є доказом законності його рішення, оскільки вони датовані 23 та 24 квітня 2024, тобто здобуті відповідачем після прийняття оскаржуваного рішення. Неодноразово, як Службі у справах дітей, так і суду позивач зазначає, що не чинить і не чинила жодних перешкод батьку у спілкуванні з дітьми. Відповідачем у відзиві не спростовано викладеного у позовній заяві, зокрема щодо порушення як процедури так і форми прийнятого оскаржуваного розпорядження. Позовні вимоги просить задовольнити. 03.06.2024 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, у яких він зазначає, що рішення відповідача від 14.03.2024 є законним та обґрунтованим, оскільки воно прийнято відповідно до норм чинного законодавства України, відповідає інтересам малолітніх дітей та інтересів батька, а також воно ухвалене на підставі повно і всебічно з`язованих обставин підтверджених доказами. Наразі, позивач продовжує чинити перешкоди у спілкуванні дітей з батьком. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 26.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з наведених у ній підстав. Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечує. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свою позицію виклав у поданих поясненнях, проти задоволення позову заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У ч. ч. 1, 2 ст. 19 Сімейного кодексу України (далі -СК України) зазначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 170 цього Кодексу. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У ч. 1 ст. 161 СК України зазначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 158 СК України). Частинами 1, 3 ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Законодавець визначив певний порядок вирішення батьками питання участі у виховані дитини. Так, у випадку якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Якщо хтось із батьків не погоджується з рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини до суду. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки ч. 3 ст. 159 СК України встановлено, що суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2022 у справі № 753/12461/20, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного суду від 27.06.2023 та постановою Верховного Суду від 17.11.2023, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб зареєстрований 17.09.2011 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 565, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. У задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визначення місця проживання дітей - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю - задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю - [PERSON] . Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 15.03.2021 за № 137 було визначено участь батька - [PERSON] , у вихованні його дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В подальшому, розпорядженням Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації № 344 від 16.05.2024 визнано таким, що втратило чинність розпорядження Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 15.03.2021 за № 137. Рішенням виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 14.03.2024 за № 58, затверджено висновок органу опіки та піклування про розв`язання спору між батьками щодо участі батька [PERSON] , [INFO] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та визначено порядок побачень з дітьми. У судовому засіданні допитані свідки: [PERSON] , начальник відділу освіти молоді і спорту Гри шковецької селищної ради, повідомила, що з 2020-их років розпочався конфлікт з приводу участі батька у вихованні дітей і усунення перешкод. На комісії 14.03.2024 розглядалася заява [PERSON] щодо визначення способів участі у вихованні дітей, заслуховувалась думка усіх учасників, члени комісії детально досліджували обставини. При прийнятті висновку виходили із інтересів дітей. Також пояснила, що в разі надходження заяви від батька виконавчий комітет зобов`язаний її розглянути. [PERSON] , фахівець із соціальної роботи КЗ "Центр надання соціальних послуг Гришковецької селищної ради", що на комісії були присутні обоє батьків. Батько висловив свою думку щодо графіку спілкування з дітьми, а мама не висловила заперечень. Комісії було відомо про наявність розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 137 від 15.03.2021, однак якщо подана заява батька, вона має бути розглянута з прийняттям рішення. Діти не були присутні на комісії. [PERSON] , головний спеціаліст Служби у справах дітей Гришковецької селищної ради, повідомила, що до служби звернувся [PERSON] . Позивача було повідомлено про це і запропоновано прийти. На засіданні комісії були присутні обоє батьків. Батько надав своє пропозиції, мати не заперечувала, від неї ініціативи не надходило. Службі відомо було про рішення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, але при цьому керуються п. 73 Постанови 866, оскільки мати з дітьми проживають на території Гришковецької селищної ради. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову, із таких підстав. У даній справі, предметом оскарження є рішення виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області № 58 від 14.03.2024 «Про затвердження висновку про розв`язання спору між батьками щодо участі батька у вихованні малолітніх дітей та визначення порядку побачень з дітьми». При цьому суд звертає увагу, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області не породжує певних правових наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин, правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті ухвалення судом рішення про усунення перешкод та визначення способів участі у вихованні дітей. Під час розгляду цієї справи надається оцінка усім доказам в сукупності, в тому числі й висновкам органу опіки та піклування, які не мають наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір. Отже, рішення та висновок, на які посилається позивач, є лише одними із доказів у справі, носять рекомендаційний характер та не можуть бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цим документам може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня\~\~2020 року у справі № 333/6816/17 зазначено, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій справі. Ураховуючи наведене суд прийшов до висновку про те, що позивач має захищати свій інтерес під час судового розгляду у справі за зазначеними позовними вимогами, а не ініціювати окрему судову справу щодо оскарження рішення. У цій справі позивач не довела наявності окремого спору, а отже, і наявності свого правомірного інтересу в правовій визначеності, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач не довела порушення свого права або інтересу. За наведеного позов не підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Outcome: dismissed