Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні матері. Позивач зазначає, що діти потребують значних матеріальних витрат, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у poзміpi 1 / 3 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1 / 6 частини з ycix видів його заробітку, (доходу) щомісячно, з дати подачі позову та до досягнення молодшою дитиною трьох років. Представник позивача суду пояснила, що з травня 2024 року сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач ухиляється від систематичного утримання дітей, на користь інших осіб аліментів не сплачує. [PERSON] не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми, та єдиним її доходом є соціальна допомога врозмірі 860 грн. Сторона позивача звернула увагу, що відповідач вказує свою заробітну плату в сумі 6480 грн., але добровільно надавав більше 10 000 грн. щомісяця, спору не було, однак відповідач припинив добровільно надавати кошти щомісяця. Представник позивача зазначає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, зазначений розмір аліментів обгрунтовується необхідністю забезпечення нормальних житлових умов для дітей, придбання продуктів харчування, одягу, лікування та фізичного і морального розвитку дітей. Відповідач заперечує надававти кошти позивачу, але ці кошти на утримання позивача будуть стягуватися лише пів року, оскільки вже в квітні 2025 року меньшій дитині виповниться 3 роки і позивач сама буде себе утримувати. А наразі позивач не працює, з травня 2024 року відповідач проживає окремо, не забирає дітей на виховання, що поки унеможливлює працевлаштування позивача. Відповідач по справі направив відзив, в якому позов визнав частково, а саме заперечив стягнення аліментів на особисте утримання дружини [PERSON] , оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 01.11.2024 року, шлюб між сторонами розірвано, та [PERSON] не є його дружиною, у зв`язку з чим застосування ст.84 СК України до спірних правовідносин не можливе. Відповідач вказує, що правові підстави для стягнення коштів на утримання дружини відсутні. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей, але просив врахувати й обов`язок позивача нести витрати на утримання дітей на рівні з їхнім батьком. 29.10.2024р. року ухвалою судді було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. 18.11.2024 року відповідач [PERSON] направив відзив по справі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав частково з підстав, що викладені у відзиві. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 11.11.2016, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області/ та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 04.05.2022, виданим Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) (а.с.9,10). Сторони стверджують, що рішенням суду їхній шлюб було розірвано 01.11.2024 року. Встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем за адресою: по [ADDRESS] (а.с.11). Наведене визнається стороною відповідача. Згідно довідки Управління соціального захисту населення від 25.09.2024р. №1867 про отримання допомоги загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.04.2024р. по 01.10.2024р. становить 5160 грн. (а.с.13). В підтвердження своєї позиції відповідач надав копію довідки від 13.11.2024 року №0000-000003, виданої ФОП [PERSON] про дохід (91050 грн.) за період з 01.11.2023 р. по 31.10.2024 р. від 13.10.2024 року. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3.Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що відповідач з травня 2024 року проживає окремо від дітей, надавав добровільно матеріальну допомогу, але суму і часовий проміжок визначав на власний розсуд. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач не має можливості працювати, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми, відповідач проживає окремо. [PERSON] є працездатним, має стабільний дохід, інших утриманців та стягнень за виконавчими листами не має. Щодо способу стягнення аліментів, то позивачем обґрунтовано вимогу про стягнення аліментів саме у визначеній частці від доходу відповідача. Суд критично оцінює позицію сторони відповідача щодо відсутності правової підстави у позивача щодо стягнення коштів на її особисте утримання, оскільки норма ч. 6 ст. 84 СК України чітко передбачає право особи отримувати грошове утримання і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за дві позовні вимоги, в сумі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved