Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4559695 від 19 червня 2021 року, згідно якого їй було надано кредит в сумі 3 000 грн. 00 коп. строком до 04 серпня 2021 року зі сплатою процентів. 16 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 16/12-2021-43, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4559695 від 19 червня 2021року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4559695 від 19 червня 2021 року, перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4559695 від 19 червня 2021 року в сумі 22 504 грн. 00 коп., яка складається з 3 000.00 заборгованість за тілом кредиту; 19 504 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. і витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки кредит в сумі 3000,00 грн не вбрала. Крім того, відповідач подала заяву про застосування позовної давності до позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №4559695 від 19 червня 2021 року, яка мотивована тим, що відповідно до п. 1.3 даного договору кредит надається строком на 15 днів з 19 червня 2021 року (строк кредитування), пунктом 1.4 договору передбачено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04 липня 2021 року. З позовом до суду позивач звернувся 22 липня 2024 року, відтак позивач звернувся до суду поза межами позовної давності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4559695 від 19 червня 2021 року, згідно якого їй було надано кредит в сумі 3 000 грн. 00 коп. строком до 04 серпня 2021 року зі сплатою процентів. 16 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 16/12-2021-43, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4559695 від 19 червня 2021року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4559695 від 19 червня 2021 року, перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, зобов`язання за кредитним договором не виконувала в зв`язку з цим виникла заборгованість в розмірі 22 504 грн. 00 коп., яка складається з 3 000.00 заборгованість за тілом кредиту; 19 504 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. і витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 509, 527, 530, 1050 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов`язань, узятих на себе за договором споживчого кредиту, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка 19 червня 2021 року отримала кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн, що підтверджується даними, отриманими від АТ «Універсал Банк». Таким чином, твердження відповідача, що кошти не отримані, спростовані матеріалами справи. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 22 504, 50 грн. Щодо застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позивач звернувся до суду 22 липня 2024 року (відповідно до інформації на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду). Відповідно до Договору про споживчий кредит №4559695 п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 2.2.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. 2.2.2. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Відповідно до підпункту б. п.2.3.2 домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умова відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(i) полягає(ють) у: б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування визначеного згідно п. 1.3, п.2.3.1.1, п. 12.3.1.2. Договору. Згідно наданої банком роздруківки руху коштів по картці від 24.10.2024 року можна встановити, що відповідачем знімались кошти з рахунку як мінімум 15 липня 2021 року, тому була виконана автопролонгація як мінімум на 15 днів, тобто, до 30 липня 2021 року. Враховуючи положення ст.. 257 ЦК України та той факт, що позовна заява подана 22 липня 2024 року, банком подано позов в межах строку позовної давності. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 9 000 грн, суд зазначає наступне. За приписами ст.15ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст.1ЗаконуУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» № 07-06/2024 від 07 червня 2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 249 від 01 липня 2024 року, Витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 15 липня 2024 року. Відповідно до Витягу з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 15 липня 2024 року заявлена до стягнення сума 9 000 грн. включає: надання усної консультації; складення позовної заяви в справі про стягнення богу для подачі до суду. Дослідивши заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, застосовуючи зазначені критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн 00 коп. Щодо інших судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved