Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харцизьк Донецької області, яким помер [INFO] в м. Харцизьк Донецької області. Заяву обґрунтовано тим, що померлий [INFO] в м. Харцизьк Донецької області [PERSON] , є її чоловіком. Факт його смерті зареєстровано окупаційною владою, тому заявниця не має змоги отримати відповідне свідоцтво про смерть у відповідному відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту смерті чоловіка їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть та належного оформлення документів для прийняття спадщини. З метою реалізації та захисту своїх прав змушена звернутись до суду. 27.11.2024 року провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявниця не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість заяви на підставі наступного. Встановлено, що заявниця у справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1971 р.н., що підтверджується відповідною копією свідоцтва про укладення шлюбу. Як вказує заявниця, чоловік [PERSON] , помер на тимчасово окупованій території України [INFO] в м. Харцизьк Донецької області. Факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Харцизьк Донецької області у віці 73 роки зареєстрований окупаційною владою за номером актового запису 750 від 14.06.2024 року у відділі запису актів цивільного стану харцизького міського управління мю днр, що слідує з копії відповідного свідоцтва про смерть. Таким чином судом достеменно встановлено, що заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть померлого чоловіка [PERSON] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки будь-який такий документ вважається недійсним і не створює правових наслідків. За приписами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до\~ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Оцінюючи надані заявницею докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до положень ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved