Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

07 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просила припинити чинність обтяження №5420934 від 03.08.2007 накладеного на підставі постанови ВП №4333724 від 31.07.2007 винесеної ВДВС Миргородського МРУЮ в Полтавській області та зняти арешт зі всього майна ( в тому числі будинка розташованого за адресою [ADDRESS] ), що належала померлому [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви вказувала, що вона, [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. 05.04.2024 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ухвалено рішення, яким встановлено факт проживання однією родиною без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 14.12.1991 року по день смерті [PERSON] , померлого [INFO] . При звернені до нотаріуса з метою оформлення спадщини вона дізналася, що на майно спадкодавця [PERSON] накладено арешт, тому оформити спадщину не має можливості. У серпні 2024 року вона їй стало відомо що відносно [PERSON] відкриті виконавчі провадження не перебувають, але був виявлено арешт нерухомого майна ( номер обтяження 5420934) на невизначене майно, накладений на підставі постанови ВП №4333724 від 31.07.2007, винесеної ВДВС Миргородського МРУЮ. З метою прийняття спадщини та оформлення спадкових справ остання змушена звернуся до суду. Ухвалою судді від 08.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволені позовних вимоги з підстав викладених у ньому (а.с.23-24). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] 2/3 частини жилого будинку [ADDRESS] (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після його смерті 19.10.2023 була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Пазиничем Р.В. (а.с.12). 05.04.2024 року рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області було встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з [INFO] по день смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.31-32). Згідно копії Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявність- реєстраційний номер обтяження: 5420934 зареєстровано 03.08.2007 року за №5420934 реєстратором: Перша миргородська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова ВП №4333724, 31.07.2007 ВДВС Миргородського МРУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки Миргородського ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вих. №49823 від 23.08.2024 позивачці [PERSON] було повідомлено, що відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] станом на 23.08.2024 року у відділі не перебувають. Додатково повідомили, що на виконанні перебувало виконавче провадження №4333724 з примусового виконання судового наказу Миргородського міськрайонного суду №2-н*19 від 22.01.2007 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПГРУ ЗАЗ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 1035,50 грн. В рамках даного виконавчого провадження ВП№4333724 від 31.07.2007 було накладено арешт на все майно боржника ( реєстраційний номер обтяження 5420934). 29.12.2008 виконавче провадження завершено згідно постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження за п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999, який втратив чинність 05.01.2017), повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.\~1,2\~ст.\~319\~ЦК України\~встановлено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п. 9 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Частина 2 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону Про виконавче провадження, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження встановлено ,що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З аналізу ст. 59 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що арешт з майна може бути знятий виконавцем в рамках існуючого виконавчого провадження, або на виконання рішення суду шляхом відкриття нового виконавчого провадження Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач у встановленому законом порядку успадкувала майно, на яке був накладений арешт, після смерті чоловіка, однак накладена заборона на майно порушує її права стосовно розпорядженням спадкових прав. Іншого способу зняти наявну заборону немає. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved