Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 22.10.2024 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради, в якому просить суд визнати за нею: -\~ право\~власності на\~ частки\~земельної частки\~(паю)\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості),\~передану у\~колективну власність\~колективному сільськогосподарському\~підприємству «Федорівське»\~Стиртівської сільської\~ради Черняхівського\~району Житомирської\~області,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~померлого [INFO] батька\~ [PERSON] ,\~який був\~спадкоємцем 1/2 частки майна\~померлого [INFO] \~батька [PERSON] ,\~якому належало\~право на\~земельну частку\~(пай)\~в реформованому\~КСП «Федорівське»\~Стиртівської сільської\~ради Черняхівського\~району на\~підставі сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ЖТ\~№0074246\~від 14.05.1997\~за №28\~виданого на\~ім`я\~ [PERSON] ,\~але не\~оформив своїх\~спадкових прав\~на 1/2 частки; -\~право власності\~на 1/2 частки земельної\~частки (паю)\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості),\~передану у\~колективну власність\~колективному сільськогосподарському\~підприємству «Федорівське»\~Стиртівської сільської\~ради Черняхівського\~району Житомирської\~області,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~померлого [INFO] батька\~ [PERSON] ,\~який був\~спадкоємцем 1/2\~частки на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~після померлої\~ [INFO] \~матері [PERSON] ,\~яка прийняла\~спадщину,\~але не\~оформила 1/2 частки спадщини\~після померлого\~ [INFO] \~чоловіка [PERSON] ,\~якому належало\~право на\~земельну частку\~(пай)\~в реформованому\~КСП «Федорівське»\~Стиртівської сільської\~ради Черняхівського\~району на\~підставі сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ЖТ\~№0074246\~від 14.05.1997\~за №28\~виданого на\~ім`я\~ [PERSON] ,\~але не\~оформила своїх\~спадкових прав\~на 1/2 частки. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач доводить, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить частки на право на земельну частку (пай) в КСП «Федорівське», Стиртівської сільської ради, що належало [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 за №28 по КСП «Федорівське», Стиртівської сільської ради, виданий на ім`я [PERSON] та 1/2 частки на право на земельну частку (пай) в КСП «Федорівське», Стиртівської сільської ради (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 за №28 по КСП «Федорівське», Стиртівської сільської ради, виданий на ім`я [PERSON] ) після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка була спадкоємицею на частки майна померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на частки вищевказаного сертифіката. Спадщину [PERSON] прийняв після смерті батька [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном у порядку ст. 529, п.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963, дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] також прийняла спадщину у вказаний спосіб, тобто кожен із спадкоємців після смерті спадкодавця набув права на частку спадкового майна. [INFO] [PERSON] померла. Після померлої [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] (батько позивача). Пояснює, що до складу спадщини [PERSON] , зокрема, увійшло право на частку на земельну частку (пай) в КСП «Федорівське», що належало [PERSON] та не оформлене за життя [PERSON] . Позивач вказує, що спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак, скористатись своїм правом на спадкове майно не має можливості, оскільки померлий [PERSON] за життя не встиг оформити своє право на земельну частку (пай) як після смерті батька [PERSON] так і після смерті матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила частки спадкового майна, а сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 по КСП «Федорівське» після його смерті втрачено. Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 11.10.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] батька [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] (позивач) не надала правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246. В зв`язку з цим, позивач не має можливості в позасудовому порядку скористатись своїм правом на спадкове майно і змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою від 28.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Судове засідання суд призначив на 10:30 год. 26.11.2024. Суд також задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував з Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області, 12300, Житомирський район, с-ще Черняхів, вул.Шевченка, 4, наступні документи: -копію спадкової справи №120/2024 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] ; -копію спадкової справи заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , якщо така заведена; - копію спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , якщо така заведена (а.с.35). 08.11.2024 Черняхівська державна нотаріальна контора подала до суду копію спадкової справи №120/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] 26.11.2024 ухвалою суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 05.12.2024. Сторони в судове засідання від 05.12.2024 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. 02.12.2024 позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти ухвалення судом рішення в судовому засіданні. Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини такої неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло. Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні від 05.12.2024 відповідно до\~ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] , у віці 54 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 12.04.2017 повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 12). Родинний зв`язок між померлим [PERSON] та [PERSON] (позивач) підтверджується копією рішення Малиновського районного суду міста Одеса від 04.04.2017, за яким встановлений факт, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 11.05.2017 (а.с.19). Прізвище " [PERSON] " позивач отримала після реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2015 (а.с.21). За матеріалами спадкової справи №120/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі заяви до нотаріальної контори від 02.10.2024, строк для прийняття спадщини після смерті померлого [INFO] [PERSON] , продовжено на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.08.2024, справа №293/961/24, яке набрало законної сили 20.09.2024 (а.с.44, 45-47). Інших спадкоємців або осіб, які б претендували на обов`язкову частку спадщини та утриманців не має (а.с.51-53). До складу спадщини [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) в КСП\~«Федорівське»,\~Стиртівської сільської\~ради,\~отриманої по\~1/2\~частці в\~порядку спадкування\~після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . [INFO] в с. Федорівка Черняхівського району Житомирської області помер батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , у віці 72 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 16.05.2024 повторно Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай), в реформованому КСП "Федорівське" Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Відповідно до\~листа Відділу\~№1\~Управління надання\~адмінстративних послуг\~Головного управління\~ Держгеокадастру\~у Житомирській\~області \~№2371/35-24\~від 26.06.2024\~ за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Черняхівською районною державною адміністрацією» по КСП «Федорівське» Стиртівської сільської ради, зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 №93 на ім`я гр. [PERSON] , де в графі "підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)" наявний підпис про його отримання (а.с.27). За даними виписки з погосподарської книги, виданої Стиртівським старостинським округом від 13.09.2024 №90, [PERSON] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вказаному житловому будинку були зхареєстрован: син [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , [INFO] (запис погосподарської книги №4 на 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] ) (а.с.22). Згідно із довідкою Стиртівського старостинського округу від 13.09.2024 №89, після померлого [INFO] [PERSON] , фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном його син [PERSON] та дружина [PERSON] (проводили поточний ремонт будинку, обробляли земельну ділянку для обслуговування спадкового будинку, прийняли у спадок особисті речі померлого) (а.с. 23). [INFO] в с. Федорівка Черняхівського району Житомирської області померла мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , у віці 72 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 24.07.2024 повторно Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.11). Родинний зв`язок спадкодавця [PERSON] (батька позивача) та померлими його батьками [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, згідно із яким батьками [PERSON] , [INFO] , у графі «відомості про батька» має місце запис « [PERSON] » в графі «відомості про матір» - « [PERSON] » (а.с.13). Згідно із копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, в графі відомості про актовий запис зазначено про складення актового запису про шлюб від 27.09.1953 за №13, [PERSON] прізвище якого після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1537-m від 30.09.2024 встановлено, що за документами наданими для експертизи особові імена [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та по батькові [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є ідентичними (а.с.15). За даними виписки з погосподарської книги, виданої Стиртівським старостинським округом від 13.09.2024 №87, [PERSON] , яка померла [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] та на протязі 6-ти місяців після її смерті у вказаному житловому будинку був зареєстрований та проживав: син [PERSON] , [INFO] (запис погосподарської книги №4 на 2001-2005 роки, №особового рахунку [NUMBER] ) (а.с.24). Відповідно до довідки, виданої Стиртівським старостинським округом Житомирського району Житомирської області від 13.09.2024 №88, після померлої [INFO] [PERSON] , фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном її син [PERSON] , [INFO] (проводив поточний ремонт будинку, обробляв земельну ділянку для обслуговування спадкового будинку, прийняв у спадок особисті речі померлої) (а.с.25). Згідно із копією виписки з погосподарської книги №3 на 2016-2023 роки № погосподарського об`єкта 03-0054-1, виданої Стиртівським старостинським округом від 30.05.2022 за №38, зазначається про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , згідно актового запису №6 від 14.04.2016, проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . За шість місяців до смерті [PERSON] та на момент смерті та протягом шести місяців після його смерті у вказаному житловому будинку ніхто не був зареєстрованй та не проживав (а.с.26). Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 11.10.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] батька [PERSON] на частки на право на земельну частку (пай), який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права на частки майна після померлого [INFO] батька [PERSON] , якому належало дане право на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 за №28 та на частки на право на земельну частку (пай) після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка прийняла, але не оформила частки спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 за №28, у зв`язку з тим, що [PERSON] (позивач) не надала правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ№0074246 (а.с.16). Позивач доводить, що сертифікат на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Федорівське», належний за життя [PERSON] - батьку спадкодавця [PERSON] , після смерті [PERSON] втрачено, про що має місце поміщене оголошення в газеті «Субота» за №39 (1288) від 25.09.2024 (а.с. 32), а померлий [PERSON] за життя не встиг оформити своє право на 1/2 частку земельної частки (паю), яка увійшла до складу його спадщини після смерті батька [PERSON] та право на частку земельної частки (паю), яка увійшла до складу його спадщини після смерті матері [PERSON] , яка за життя не встигла оформити своє право на таке майно, що увійшло до складу її спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] . Позивач вказує на те, що вона як спадкоємиця за законом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права на вищевказану земельну частку (пай), оскільки відсутні правовстановлюючі документи, а тому за захистом своїх прав звернулась з позовом до суду. ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України). Відповідно до\~ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивача отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифіката на земельну частку (пай). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~№899-IV від 05.06.2003 визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~статті 2 цього Закону\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам\~роз`яснено, що\~при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,\~Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,\~Указом Президента України від 29.01.2001 №62/2001 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки"\~та\~Постановою КМУ від 28.02.2001 № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки"\~\~встановлено, що до списку осіб, які мають право на майновий пай та право на земельну частку (пай), включаються всі члени підприємства, а також, особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий та земельний пай, зокрема, пенсіонери, спадкоємці померлих осіб, які мали право на такий пай. Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Черняхівською районною державною адміністрацією» по КСП «Федорівське» Стиртівської сільської ради, зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 №93 на ім`я гр. [PERSON] , про що має місце запис про його отримання. Тобто за життя [PERSON] мав право на земельну частку пай. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняли: дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, згідно вимог ЦК УРСР. Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. 26.04.2002 [PERSON] яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, померла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , своїх спадкових прав після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] за життя не оформив. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] (позивач), шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Полтавцевій А.С. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] батька [PERSON] на частки на право на земельну частку (пай), який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права на частки майна після померлого [INFO] батька [PERSON] , якому належало дане право на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 за №28 та на частки на право на земельну частку (пай) після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка прийняла, але не оформила частки спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 від 14.05.1997 за №28, у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0074246 (а.с.16). Згідно зі статтями 1216 та 1217\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами частини першої та частини другої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як убачається з матеріалів справи позивач після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємиця за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, та відповідно до ч.1\~ст. 1269 ЦК України\~є такою, що прийняла спадщину. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до\~\~складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє права позивача оформити у нотаріуса спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Федорівське» Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, належне [PERSON] , після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право на земельну частку (пай) набуто [PERSON] в порядку спадкування після смерті батьків ще за життя й відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини. Відповідний сертифікат на\~ право на земельну частку (пай) із земель КСП "Федорівське" Стиртівської сільської ради, належний [PERSON] , втрачений, а померлий [PERSON] за життя не встиг оформити своє спадкове право на земельну частку (пай), а саме на 1/2 частку після смерті спадкодавця [PERSON] та на 1/2 частку після смерті спадкодавця [PERSON] . Отже, оскільки до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) у КСП "Федорівське" Стиртівської сільської ради, а позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , вимоги позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) по в порядку спадкування за законом є законними, в повній мірі обґрунтовані та підлягають задоволенню.\~ Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved