Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що вона - [PERSON] є рідною бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а відповідачка по справі [PERSON] є його матір`ю. Відповідачка зловживає спиртними напоями, веде «кочівний» аморальний спосіб життя, схильна до вчинення правопорушень, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка участі у вихованні сина не приймає, не спілкується із сином, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, коли цього потребує дитина, не створює умов для проживання та розвитку дитини, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і свідомо ними нехтує, повністю відсутня у житті сина. [PERSON] з липня 2023 року за місцем реєстрації не проживає. Враховуючи байдуже ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я малолітнього сина позивач звернулася в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала. Уповноважений представник Органу опіки та піклування Іванівської сільської ради в судове засідання також не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява сільського голови М. Кулика про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. [PERSON] народився [INFO] в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області. Батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 06.07.2020 виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області серії [NUMBER] . Позивачка [PERSON] є рідною бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , видане виконавчим комітетом Гущинецької сільської ради 10 вересня 2014 року, серія [NUMBER] . Внук постійно проживає з бабусею. Факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини підтверджується: довідкою за №516, виданою Гущинецьким старостинським округом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 27.08.2024 про те, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за свідченням сусідів, не проживає за даною адресою з липня 2023 року. Згідно довідки за №01-13/126, виданої закладом дошкільної освіти «Теремок» с. Гущинці Іванівської сільської ради Вінницької області 21.08.2024, громадянка [PERSON] , яка є матір`ю вихованця молодшої інклюзивної групи «Квіточка» [PERSON] , народженого [INFO] , на теперішній час не забезпечує морально-психологічну підтримку та не бере участі у вихованні своєї дитини. Дитиною опікується [PERSON] (бабуся), [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Онук позивачки, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні з 19.10.2023 р. по 23.10.2023 р. та з 04.04.2024 р. по 08.04.2024 р., де йому було проведене оперативне лікування, що підтверджується виписками Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні за № 14597 та №4883. Згідно довідки №140, виданої Гущинецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини 08.08.2024, вбачається, що дитина [PERSON] знаходиться під диспансерним наглядом в Гущинецькій АЗПСМ. За медичною допомогою та на профілактичний огляд дитина зверталась з бабусею [PERSON] . Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування за №460, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 08.08.2024 [PERSON] , до складу сім`ї зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] , онук, [INFO] . Згідно акту №51 обстеження умов проживання від 08.08.2024, складеного начальником ССД Іванівської сільської ради Веретинським О.П., провідним спеціалістом ССД Іванівської сільської ради Кащук О.П. та фахівцем соціальної роботи ЦНСП Іванівської сільської ради Грабар Ю.О., з метою вивчення умов проживання в сім`ї дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] в будинку створені умови для комфортного проживання дитини. Хлопчик забезпечений усім необхідним. Бабуся [PERSON] приділяє належну увагу вихованню, всебічному розвитку та утриманню онука. На момент обстеження мати відсутня. Як вбачається з письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , які засвідчені [PERSON] , старостою Гущинецького старостинського округу Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, останні підтверджують, що [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням свого малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [PERSON] не проживає разом з сином та не виконує свої материнські обов`язки. На даний час місце перебування [PERSON] не відомо. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області надала висновок № 27 від 12.08.2024, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина, не виявляє турботи та інтересу до його життя та здоров`я, не відвідує його за місцем перебування, не надає підтримки, в тому числі матеріальної, не створює належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання дитини. Таку поведінку матері суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання малолітнього сина, байдужість до його долі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання свого сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що до відповідачки [PERSON] слід застосувати крайній захід впливу - позбавлення батьківських прав та позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що такі вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: approved