Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу №643/11046/21 від 02.07.2021 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 07.09.2016 рішенням суду шлюб між ним та [PERSON] розірвано. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 18.06.2021 з нього стягуються щомісячно на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. До видачі судового наказу №643/11046/21 від 02.07.2021 добровільно перераховував кошти відповідачу на утримання дочки. Стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 його заробітку на сьогоднішній день є обтяжливим. Зазначає, що працює на посаді начальника виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». Його робоче місце з вересня 2018 року знаходиться в м. Києві за адресою: м. Київ, пл. Петра Кривоноса, буд.\~4. В м. Києві винаймає квартиру з щомісячною оплатою 7500,00 грн та оплатою житлово-комунальних послуг. 08.06.2017 він одружився, а 27.03.2018 в цьому шлюбі у нього народився син [PERSON] . Після початку воєнної агресії російської федерації проти України та введення 24.02.2022 воєнного стану по всій території України разом з його сім`єю в орендованій квартирі проживає його мати, яка є непрацездатною, і перебуває на його повному утриманні. Крім того, у нього є зобов`язання за іпотечним договором на квартиру в місті Харкові, відповідно до якого він також щомісячно здійснює платежі. Відповідач разом з їх спільною дочкою [PERSON] проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана в період шлюбу. При зверненні відповідача до суду з позовом про визнання квартири [ADDRESS] її особистою приватною власністю, не заперечував, оскільки була домовленість, що він добровільно сплачує аліменти і не претендує на свою частку в цій квартирі, оскільки там живе його дочка. Також, при перебуванні на посаді керівника підрозділу АТ «Укрзалізниці», погіршився його стан здоров`я. Локомотивне депо Київ-Пасажирський, керівником якого він є, - одне з найбільших локомотивних депо України, що здійснюють пасажирські перевезення. Основною метою діяльності депо є повне своєчасне забезпечення потреб АТ «Укрзалізниця» в тяговому рухомому складі для організації перевізного процесу, забезпечення перевезень пасажирів у межах встановлених дільниць обслуговування, а з початком військової агресії російської федерації проти України ввірене йому депо забезпечувало евакуаційні рейси громадян України. Працюючи в постійному стресі, його стан здоров`я погіршився, став критичним та його було госпіталізовано. Вважає, що його матеріальне становище, зміна складу сім`ї, стан здоров`я, є причинами для зменшення розміру аліментів у виді 1/6 частини заробітку, що перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить 3196,00 грн, оскільки сукупний розмір його доходу за 12 місяців складає 523\~700,88 грн та не призведе до обмеження прав його дочки. 25.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у позовній заяві. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначає таке. Послання позивача на те, що він добровільно брав участь в утриманні дитини не відповідають дійсності, адже саме через те, що позивач офіційно працював, отримував заробітну плату, але участі в утриманні дитини добровільно не приймав, відповідач була змушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Позивач зазначає, що його місцем роботи є місто Київ з 2018 року та він винаймає квартиру, про що уклав договір оренди квартири. З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що договір оренди квартири було укладено 01 квітня 2023 року на 1 рік, аліменти на утримання доньки з позивача стягуються з 2021 року. Більш того, договором найму/оренди житла боржником не є підставою для зменшення суми аліментів на утримання дитини. Посилання позивача на наявність у нього сина від шлюбу, укладеного 08.06.2017 як на одну з підстав зменшення розміру аліментів, не знаходить доказів для її застосування. Більш того, позивачем 07 травня 2024 року цей шлюб було розірвано. З аналізу реєстру судових рішень та сайту судової влади не вбачається, що до позивача ще пред`явлені вимоги щодо стягнення з нього аліментів, а відтак відсутні докази для зменшення стягнення розміру аліментів. Доказів щодо утримання позивачем своєї матері-пенсіонерки також до позовної заяви не додано. Долучене в якості доказів пенсійне посвідчення жодним чином не підтверджує факту утримання позивачем своєї матері, тому посилання на те, що вона знаходиться на повному утриманні позивача є неналежними та нічим не обґрунтованими. Щодо зазначення позивача про наявність зобов`язання за іпотечним договором, то Договір купівлі-продажу двокімнатної квартири з обтяженням у вигляді іпотечного договору за адресою [ADDRESS] укладений 31.10.2017, тобто після розірвання шлюбу з відповідачем. Посилання на цей Договір через майже 3 роки після початку стягнення з нього аліментів є нічим іншим як вигаданими підставами, щоб не сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Більш того, це вкотре доводить, що позивач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від доходу на утримання дитини і матеріалами справи, доданими до позовної заяви ця обставина не спростовується, а посилання позивача лише зводяться до того, що він не має бажання належним чином утримувати свою дитину. Крім того, посилання позивача на погіршення стану здоров`я, надання виписки, перебування на лікарняному, свідчать про наявність тимчасової непрацездатності, а не стійкої, постійної хвороби, що може суттєво впливати на його матеріальне становище. Тому, на думку відповідача, на сьогодні відсутні причини та достатні правові підстави для задоволення позовної заяви і зменшення суми аліментів, що стягуються з позивача. Позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення свого матеріального стану з часу присудження з нього аліментів на дитину, внаслідок чого підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Зміна сімейного стану платника аліментів, а саме наявність у нього дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Матеріали справи свідчать про те, що на праві власності позивачу належить двокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , площею 42.9 кв м., на праві спільної сумісної власності 3-кімнатна квартира площею 54.2 кв м. в [ADDRESS] , у користуванні на підставі договору оренди двокімнатна квартира у [ADDRESS] . Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо добровільної участі позивача в утриманні дитини. Ухвалою судді від 17.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.07.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача, проти задоволення позову заперечують в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 31 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.14). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 шлюб між сторонами розірваний, рішення набрало законної сили 20.09.2016 (а.с.13). 23.07.2021 постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження №66166305 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття за судовим наказом №643/11046/21 (а.с.16). 08.06.2017 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.17). У шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.03.2018 Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.18). Відповідно до довідки про доходи №100 від 24.01.2024 виданої начальником виробничого підрозділу «Локомотивне депо Київ-Пасажирський Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» дохід [PERSON] за 2023 рік без урахування аліментів складає 418\~306,08 грн, сплачені аліменти 105\~394,80 грн (а.с.12). Відповідно до договору про оренду житлового приміщення від 08.04.2023 [PERSON] винаймає квартиру [ADDRESS] з 01.04.2023 по 01.04.2024 з орендною платою щомісячно у розмірі 7500,00 грн з оплатою квартплати (а.с.19-20). Тобто на момент звернення до суду договір про оренду квартири не діяв. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 за [PERSON] визнано квартиру [ADDRESS] особистою власністю (а.с.21-22). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] мати позивача [PERSON] є пенсіонеркою за віком (а.с.23, 24). Згідно з іпотечним договором №318/0030/1 від 31.10.2017 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею 28,2 кв.м, [ADDRESS] , вартість предмета іпотеки становить 427\~713,00 грн (а.с.25-38). Відповідно до копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №316 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні з 18.12.2023 по 29.12.2023, виписаний з поліпшенням, стабілізацією АТ (а.с.39). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №404478335 від 19.11.2024 [PERSON] належить: право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2017; на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 9-11-275558 виданий 07.04.2011 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майнга тиа приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради (а.с.115-116). Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст.183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст.184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] від першого шлюбу, зазначає на зміну його сімейного стану та народження сина [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. При цьому суд зауважує, що на момент винесення судом судового наказу про стягнення аліментів з позивача 02.07.2021 син [PERSON] від іншого шлюбу у нього вже був, при цьому протягом трьох років позивач не вважав наявність іншої малолітньої дитини підставою для зміни розміру аліментів. Суд відхиляє аргументи позивача про те, що на його повному утриманні також знаходиться його матір, яка є пенсіонером, оскільки позивачем не надано належних доказів цього. Відповідно до пенсійного посвідчення мати позивача з 15.08.2008 отримує пенсію за віком. Доказів того, що пенсії [PERSON] недостатньо для покриття її життєвих потреб та надання у зв`язку з цим допомоги саме позивачем суду не надано. Для розгляду справи має значення стан здоров`я платника аліментів. Однак, суд не вважає одноразове проходження лікування, підтверджене випискою з медичної карти стаціонарного хворого №316 від 29.12.2023, підтвердженням зміни стану здоров`я платника аліментів, оскільки таке лікування жодним чином не вплинуло на працездатність позивача та його дохід. Також судом враховано, що у власності позивача знаходиться два об`єкта нерухомого майна (квартири). Позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які в сукупності були б достатніми для встановлення обставини, що з моменту постановлення судового рішення (судового наказу) суттєво погіршився матеріальний стан або змінився сімейний стан позивача, погіршився його стан здоров`я та настали інші випадки, передбачені Сімейним Кодексом України, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та оскільки у позові відмовлено, повністю покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed