Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Солом`янського районного суду міста Києва про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.10.2023 року вищевказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з необхідністю надання позивачем суду доказів, які підтверджують те, що вона зареєстрована в Солом`янському районі міста Києва, діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, а також засвідчених у встановленому чинним законодавством порядку копій всіх документів, які додані до позовної заяви та які необхідні для відправки відповідачеві. 29.02.2024 року на виконання зазначеної ухвали позивачем надано позовну заяву в новій редакції, яка стосується лише розірвання шлюбу. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.03.2024 року вказану позовну заяву разом із додатками надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва. Ухвалою суду від 16.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», ухвалою суду від 04.11.2024 року було здійснено перехід розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 12.03.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, це призвело до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння. З грудня 2021 року сторони не підтримують стосунків та не ведуть спільного господарства. На сьогодні кожен зі сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування. Позивач вважає, що подальше спільне життя т збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, а також інтересам кожного з подружжя. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Між сторонами досягнуто згоди, що виховання та утримання дітей, відповідно до якої діти після розлучення проживатимуть з матір`ю. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, хоч про час та дату повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації, однак конверти повертались на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду в мережі інтернет «Судова Влада Україна». Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подавав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає зберегти шлюб та наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Шлюб між сторонами було укладено 12 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено відповідний актовий запис №407. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб необхідно розірвати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, але прохальна частина позовної заяви не містить вимогу про стягнення судових витрат із відповідача. Зважаючи на викладене, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved