Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 760/394/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Залишено рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01.05.2023 року по справі № 760/394/23 (провадження № 2/760/955/23), змінене Постановою Київського апеляційного суду від 15.08.2023 року, в силі. 15.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника [PERSON] - Тітова О.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, у якій просить стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, приходить до наступних висновків. У проваджені Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за заявою [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 760/394/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 760/394/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Залишено рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01.05.2023 року по справі № 760/394/23 (провадження № 2/760/955/23), змінене Постановою Київського апеляційного суду від 15.08.2023 року, в силі. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представник [PERSON] - Тітов О.М. на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу долучено наступні докази: Ордер на надання правничої допомоги Серія ВВ №1043110, виданий адвокатом Тітовим О. М.; Договір №2 від 16.12.2022 про надання правової допомоги; акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 11 жовтня 2024 року, З наданих позивачем доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу вбачається наступне. 16 грудня 2022 року між Адвокатським об`єднанням "АО" в особі керуючого партнера Тітова О. М. та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги №2 (далі - Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що Адвокатське об`єднання "АО" зобов`язується надати правову допомогу, здійснити представництво або надати інші види правової допомоги клієнту за дорученням, на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання саме цього договору. В пункті 3.1. Договору сторони визначили, що розмір та порядок розрахунків встановлюється сторонами в додатковій угоді до вказаного договору. В Додатковій угоді № 3 від 03.09.2024 сторони погодили та внесли наступні зміни до Договору: предметом вказаної додаткової угоди є розмір, умови та порядок сплати винагороди об`єднанню під час представництва інтересів клієнта щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.05.2023 р. по справі № 760/394/23. Також в Додатковій угоді № 3 від 03.09.2024 сторони погодили, що вартість послуг за надання правової допомоги вказаної в п. 1 вказаної додаткової угоди складає 20 000 грн. Це включає: аналіз правовідносин, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання та подання відзивів, заперечень та заяв, участь у судових засіданнях та інші дії в суді першої інстанції для досягнення для клієнта позитивного результату, які сплачуються після закінчення розгляду провадження в суді першої інстанції шляхом перерахування на поточний рахунок Адвокатського об`єднання. Разом з тим, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених [PERSON] під час розгляду справи в суді підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав заяву про ухвалення додаткового рішення (а. с. 172), але не подавав до суду письмових заперечень проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Поруч з цим, відсутність письмових заперечень або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу протилежної сторони не є безумовною підставою для задоволення цих витрат в повному обсязі, з огляду на таке. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.09.2021 у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18. З врахуванням наведених правових висновків Верховного Суду, суд вважає безпідставними посилання позивача, що суд з власної ініціативи не може зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених в суді першої інстанції в розмірі 20 000 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції. На переконання суду такі види послуг, як: аналіз правовідносин, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, фактично є одним і тим самим видом послуг та охоплюються такими діями адвоката як підготовка заперечень на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленними обставинами. Додатково включати ці витрати, як окремий вид послуги, є неправильним і не відповідає критерію "розумності витрат на професійну правничу допомогу". Не можна вважати обґрунтованими і витрати щодо підготовки та подання заперечень, оскільки подання заперечень стороною у справі у відповідності до вимог ЦПК України не є необхідною процесуальною дією. Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що визначений між Адвокатським об`єднанням "АО" та [PERSON] розмір витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 20 000 грн. є завищеним, а частково взагалі необґрунтованим та безпідставним. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial