Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

23 квітня 2024 року представник позивача, адвокат Даценко Юлія Іванівна, звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області в інтересах [PERSON] (надалі також позивач, [PERSON] ) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» (надалі також відповідач, ТОВ «Сокіл»), в якій просила: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» (код ЄДРПОУ: 31040860) на користь [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) заборгованість по орендній платі з урахування індексів інфляції за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5323486000:00:001:0435, площею 4,0275 га за 2022 рік у розмірі 23 938 грн 06 коп., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 12 810 грн 02 коп., 3% річних за користування коштами в розмірі 930 грн 63 коп.; та за 2023 рік у розмірі 23 129 грн 08 коп., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 2 026 грн 69 коп., 3 % річних за користування коштами у розмірі 205 грн 31 коп. Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 68). Своєю ухвалою від 30 травня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 139). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалась на те, що 20 вересня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Сокіл» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого [PERSON] передала в оренду ТОВ «Сокіл» земельну ділянку з кадастровим номером 5323486000:00:001:0435, нормативна грошова оцінка якої складає 149230 грн 42 коп., строком на 7 років. Орендна плата за користування встановлена в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі, що становить на рік 14923 грн 04 коп.; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. 13 грудня 2021 року гр. [PERSON] померла і вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2022 року успадкував її син позивач [PERSON] . 26 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про набуття прав орендаря та про необхідність виплатити йому орендну плату за 2022 рік у строк до 30 грудня 2022 року. Однак ТОВ «Сокіл» за твердженням позивача не виплатив орендну плату з урахуванням індексів інфляції як за 2022 рік, так і за 2023 рік. 09 жовтня 2023 року позивач продав земельну ділянку гр. [PERSON] , до якої перейшли всі права власника. Щодо орендної плати за 2022 рік представник позивача додатково зазначив, що відповідачем можливо було відправлено на рахунок [PERSON] орендну плату за 2022 рік в сумі 11963 грн 04 коп. У зв`язку з тим, що [PERSON] померла, позивач змушений був звернутись до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та в порядку спадкування отримати кошти з рахунку [PERSON] . За висновками позивача, розмір коштів, що могли бути перераховані як орендна плата ТОВ «Сокіл», дорівнює 11963 грн 04 коп. З незалежних від [PERSON] причин він як спадкоємець отримав лише частину цих коштів в сумі 5981 грн 52 коп., з огляду на що позивач наголосив, що заборгованість з орендної плати за 2022 рік складає 23938 грн 06 коп., з яких: 8941 грн 52 коп. заборгованість недоплаченої орендної плати, та 14996 грн 54 коп. індексація орендної плати. Відносно орендної плати за 2023 рік позивач наголосив, що відповідачем також вона сплачена не була як власнику земельної ділянки до 09.10.2023 (момент продажу земельної ділянки гр. [PERSON] ), з огляду на що у ТОВ «Сокіл» є обов`язок сплатити орендну плату з урахуванням індексу інфляції за період з жовтня 2016 року по вересень 2023 року, що становить 23129 грн 08 коп. Відповідно до пункту 4.6 Договору оренди землі, який передбачає нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у разі несвоєчасної сплати орендної плати, позивач нарахував на суму боргу з орендної плати за 2022 рік за період з 31.12.2022 по 16.04.2024 пеню в сумі 12810 грн 02 коп., а також нарахував на суму боргу з орендної плати за 2023 рік за період з 31.12.2023 по 16.04.2024 пеню в сумі 2026 грн 69 коп. На підставі положень частини 2 статті 625 ЦК України, позивач також нарахував три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати за 2022 рік за період з 31.12.2022 по 16.04.2024 в сумі 930 грн 63 коп., а також за 2023 рік за період з 31.12.2023 по 16.04.2024 в сумі 205 грн 31 коп. З огляду на викладене, враховуючи те, що орендар не виконав обов`язок щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 рік та 2023 рік, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення відповідних сум із відповідача. 13 травня 2022 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву (а.с. 70-73), в якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свою позицію наступними обставинами. Щодо орендної плати за 2022 рік представником відповідача зазначено, що орендна плата за 2022 рік відповідно до відомостей зарахування була виплачена 29 листопада 2022 року [PERSON] в сумі 12013 грн 04 коп. з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%). Відповідачем акцентовано увагу на тому, що [PERSON] померла [INFO] , про те, позивач повідомив орендаря про це лише заявою від 26.12.2022, яка була отримана ТОВ «Сокіл» у січні 2023 року. Стосовно орендної плати за 2023 рік вказано, що позивач відносно перерахування орендної плати за реквізитами на користь позивача за 2023 рік не звертався, у заяві- повідомленні від 26.12.2022 останній просив перерахувати орендну плату за реквізитами лише за 2022 рік. Отже, відповідач наполягав, що орендна плата за 2023 рік вчасно не отримана позивачем виключно з його вини. Вказано про безпідставність вимоги позивача щодо стягнення пені та трьох відсотків річних. Акцентовано увагу на тому, що відповідачу незрозумілим є обчислення індексу інфляції з жовтня 2016 року, з тих підстав, що у позивача сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. 20 травня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 92-99), в якій наведені наступні обґрунтування. Відносно твердження відповідача про виплату орендної плати за 2022 рік зазначено, що перерахування орендної плати на рахунок орендодавця після його смерті не є належним виконанням умов договору. Вказано, що 20 жовтня 2022 року [PERSON] набув права власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку та одразу повідомив відповідача в телефонному режимі про це, та вдруге повідомив 26.12.2022, коли направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення заяву-повідомлення ТОВ «Сокіл» про спадкування земельної ділянки після смерті [PERSON] . Проте, відповідач на рахунок позивача суму орендної плати за 2022 рік не перерахував, та всупереч умовам пункту 4.2 договору оренди земельної ділянки, не маючи звернення [PERSON] про виплату орендної плати та будучи обізнаним про факт її смерті, здійснив перерахування орендної плати за 2022 рік на рахунок померлої [PERSON] та не повідомив [PERSON] про перерахування коштів на рахунок померлої [PERSON] . Представник позивача звернув увагу суду на те, що у своїй позовній заяві він повідомив лише про ймовірність перерахування померлій [PERSON] відповідних сум орендної плати за землю. Вказано, що належних та допустимих доказів щодо зарахування коштів (орендної плати за 2022 рік) на картковий рахунок [PERSON] відповідачем не надано, а також не надано доказів нарахування та сплати податків з орендної плати за землю. Зазначено, що вказана відповідачем сума в розмірі 12013 грн 04 коп., яка, як стверджує останній, була перерахована на картковий рахунок померлої, не співпадає з сумою, яка перебувала на рахунку померлої та могла увійти до спадкової маси (11963 грн 04 коп.). При цьому спадкоємець [PERSON] з незалежних від нього причин отримав лише частину від суми 11963 грн 04 коп., а саме: 5981 грн 52 коп. Тобто, можливо позивачем станом на день звернення до суду отримано орендну плату за 2022 рік в сумі 5981 грн 52 коп., у зв`язку з чим заборгованість з орендної плати за 2022 рік складає 23938 грн 06 коп. (заборгованість з орендної плати в сумі 8941 грн 52 коп. + індексація орендної плати у 2022 році в сумі 14\~996 грн 54 коп.). Щодо твердження відповідача про невиплату орендної плати за 2023 рік у зв`язку тим, що [PERSON] не звертався до орендаря із вимогою про перерахування орендної плати за реквізитами за 2023 рік, наведені наступні аргументи. Невиплата орендної плати за 2023 рік є порушення умов договору, зокрема, обов`язку орендаря своєчасно вносити орендну плату в розмірах та строках, встановлених договором. Реквізити рахунку для перерахування орендної плати були додані до заяви-повідомлення від 26.12.2022, що підтверджується такою заявою. Крім цього, про необхідність проведення виплати орендної плати за 2022-2023 роки позивач 20 серпня 2023 року направляв на електронну адресу відповідача листа, а 05 січня 2024 року ним була направлена ТОВ «Сокіл» претензія про виплату орендної плати. Поряд з цим, відповідач не здійснив ані нарахування, ані виплату орендної плати за 2023 рік. Акцентовано увагу на обов`язку відповідача виплачувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції, оскільки така умова передбачена самим договором оренди землі. Такий обов`язок відповідач ані за 2022 рік, ані за 2023 рік не виконав. Зазначено, що базовим місяцем початку обрахунку орендної плати з урахуванням індексів інфляції має бути саме жовтень 2016 року. Застосування індексів інфляції забезпечує право орендодавця на отримання належної та актуальної орендної плати за користування його земельною ділянкою. Відносно строку позовної давності вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач просить стягнути з ТОВ «Сокіл» невиплачену орендну плату з урахуванням індексів інфляції за 2022-2023 рік, з огляду на що строк позовної давності, про який заявлено відповідачем, не пропущений. Також, зазначено, що відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. А також, згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на викладене, в задоволенні клопотання відповідача про застосування строку позовної давності слід відмовити. Правом подати заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 20 вересня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Сокіл» укладено договір оренди землі. За змістом вказаного договору орендодавець ( [PERSON] ) надає, а орендар (ТОВ «Сокіл») приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 4,0275 га (рілля), кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435 (а.с. 17-18). Згідно з пунктом 2.5. Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором, становить 149230 грн 42 коп. з урахуванням коефіцієнта індексації на 01.01.2016. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що договір укладено на 7 (сім) років. Згідно з пунктом 4.1 Договору, орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 10,0% від нормативної грошової оцінки. Всього орендна плата за користування земельною ділянкою за 1 рік становить 14923 грн 04 коп. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Зі змісту пункту 4.4. Договору вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно протягом поточного календарного року в строк до 30 грудня року, за який здійснюється оплата. Відповідно до пункту 4.6 Договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу. Відповідно до пункту 14.1 вказаного Договору, цей Договір набирає чинності з дати державної реєстрації. Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки в оренду згідно з договором оренди землі від 20 вересня 2016 року власник [PERSON] як орендодавець передала зазначену земельну ділянку, а орендар прийняв її у строкове платне користування (оренду) (а.с. 19). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 80689856, 29.12.2016 державним реєстратором Старосанжарської сільської ради Камузом О.В. зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5323486000:00:001:0435 за ТОВ «Сокіл» строком на сім років (а.с. 19- зворотній бік а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 652, [PERSON] успадкував після [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну ділянку, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, площею 4,0275 га, кадастровий номер 5323486000:00:001:0435, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 312857097 від 20.10.2022, право власності на земельну ділянку площею 4,0275 га, кадастровий номер 5323486000:00:001:0435, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 652 від 20.10.2022, зареєстроване за [PERSON] (а.с. 10- зі звороту). 26 грудня 2022 року позивач направив заяву-повідомлення на адресу відповідача про зміну власника земельної ділянки кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435, в якій зазначив, що він як спадкоємець після [PERSON] набув усіх прав та обов`язків за договором оренди від 20.09.2016 як власник такої земельної ділянки і вказав про необхідність здійснити йому (новому власнику) виплату орендної плати за 2022 рік (а.с. 12). В якості додатків до такої заяви повідомлення [PERSON] зазначив в тому числі і реквізити рахунку, на який слід здійснити перерахування коштів. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідне поштове відправлення із заявою-повідомленням отримано ТОВ «Сокіл» 05 січня 2023 року (а.с. 13). 20 серпня 2023 року на пропозицію ТОВ «Сокіл» про укладення договору на новий строк, [PERSON] своїм листом повідомив про відсутність у нього намірів продовжувати орендні правовідносини із ТОВ «Сокіл» та про необхідність здійснення з ним розрахунку за минулий рік та за 2023 рік (а.с. 16). 05 січня 2024 року позивач направив на адресу відповідача претензію про необхідність проведення із ним розрахунку за договором оренди за 2022 рік та 2023 рік, включаючи сплату орендної плати, суми індексації орендної плати, пені, 3 % річних, вказавши реквізити для перерахування коштів (а.с.22). 09 жовтня 2023 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2023 продав гр. [PERSON] відповідну земельну ділянку, кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435 (а.с. 61-63). Вказуючи на те, що орендар не виконав свій обов`язок щодо сплати орендної плати за спірну земельну ділянку за 2022-2023 роки, [PERSON] звернувся до суду із цим позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» заборгованості по орендній платі з урахування індексів інфляції за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5323486000:00:001:0435 за 2022 рік у розмірі 23 938 грн 06 коп., пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 12 810 грн 02 коп., 3% річних за користування коштами в розмірі 930 грн 63 коп.; та за 2023 рік у розмірі 23 129 грн 08 коп., пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 2 026 грн 69 коп., 3 % річних за користування коштами у розмірі 205 грн 31 коп. Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки щодо правозастосування Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частини 1, 2 статті 12 ЦПК передбачають, що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частиною 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частина 9 статті 93 ЗК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з\~абз.\~7\~частини 2\~статті 25\~Закону України\~«Про оренду\~землі», орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач правомірно набув права власності на спірну земельну ділянку, а також до нього перейшли всі права спадкодавця. Згідно частиною 1 статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до частини 3 статті 148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20 жовтня 2022 року успадкував після померлої матері [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435, яка відповідно до договору оренди землі від 20 вересня 2016 року передана в оренду строком на 7 років ТОВ «Сокіл». З матеріалів справи вбачається, що сума орендної плати становить 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме: 14923 грн 04 коп. Відповідно до умов договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції та орендна плата повинна сплачуватись в строк до 30 грудня року, за який здійснюється оплата. Щодо орендної плати за 2022 рік, суд зазначає таке. На підтвердження факту оплати орендної плати за землю відповідачем надана відомість зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за 29.11.2022 (а.с. 84-85). Надаючи оцінку такому документу, як доказу перерахування коштів [PERSON] як орендної плати за землю в сумі 12013 грн 04 коп. за 2022 рік, суд зазначає наступне. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.06.2022 у справі № 193/805/20, належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі, оскільки вказані документи є платіжними і з них можливо встановити періоди нарахування. З огляду на викладене, за відсутності платіжних документів, наведених вище, які підтверджують факт перерахування та зарахування коштів на рахунок [PERSON] , у суду відсутні підстави для висновку про належне виконання обов`язку орендаря щодо сплати орендної плати. Крім цього, необхідно зазначити, що на підтвердження свого аргументу про сплату за орендаря [PERSON] суми ПДФО та військового збору під час виплати їй орендної плати, відповідачем не надано жодного підтверджуючого документу. Більше того, суд акцентує увагу, що відповідно до пункту 4.2 Договору оренди землі, орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря. До суду відповідачем також не надані й документи, що підтверджують видачу готівкових коштів через касу орендаря в якості орендної плати. Також, не надано й згоди попереднього власника земельної ділянки [PERSON] на отримання орендної плати шляхом перерахування грошових коштів на її картковий рахунок. Таким чином, суд приходить до висновку про не, що ТОВ «Сокіл» не доведено належними та допустимими доказами факт оплати орендної плати за 2022 рік ані [PERSON] , ані позивачу [PERSON] . Отже, сума несплаченої орендної плати без застосування індексів інфляції за договором оренди за 2022 рік складає - 14923 грн 04 коп. Поряд з цим, позивач у позові просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2022 рік в сумі 8941 грн 52 коп., вказуючи на ймовірність перерахування позивачем певних коштів на рахунок [PERSON] в якості сплати орендної плати, також не надаючи підтверджуючих доказів такій обставині. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на те, що позивач просив стягнути орендну плату за 2022 рік саме у розмірі 8941 грн 52 коп., суд не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Як встановлено судом, умовами договору оренди землі від 20 вересня 2016 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем не спростована та обставина, що орендодавцю за 2022 рік не нараховувалась та не виплачувалась орендна плата з урахуванням індексів інфляції. Доказів її сплати до суду надано не було. З огляду на викладене, враховуючи умови пункту 4.1 Договору оренди землі, суд приходить до висновку, що орендна плата за земельну ділянку кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435, повинна виплачуватись із урахуванням індексів інфляції. Для обрахунку суми індексації за період з жовтня 2016 року (наступний місяць після укладення договору оренди) по грудень 2022 року застосовується індекс інфляції, який визначається як добуток щомісячних індексів за відповідний період (кумулятивний метод). Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються у газеті «Урядовий кур`єр». Отже, сукупний індекс інфляції складає 200,493 % (за період з жовтня 2016 року по грудень 2022 року) =102,80% ? 101,80% ? 100,90% ?101,10% ? 101,00% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,60% ?100,20% ? 99,90% ? 102,00% ? 101,20% ? 100,90% ? 101,00% ?101,50% x 100,90% ? 101,10% ? 100,80% ? 100,00% ? 100,00% ? 99,30% ? 100,00% ? 101,90% ? 101,70% ? 101,40% ? 100.80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% x100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% x99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% x 102,70% ? 103,10% x100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70%. Сума індексації орендної плати визначається за формулою: (орендна плата) х (сукупний індекс інфляції)/100%-(орендна плата). Таким чином, сума індексації дорівнює: 14923 грн 04 коп. х 200,493%/100% - 14923 грн 04 коп.= 14996 грн 54 коп. Аргумент відповідача про те, що до застосування індексу інфляції при обрахунку орендної плати, має бути застосований строк позовної давності, у зв`язку з чим такі індекси інфляції не можуть братись до уваги з 2016 року, на думку суду, є безпідставним, оскільки у даному випадку індекс інфляції є математичною величиною, яка обраховуються для визначення справедливої суми орендної плати за земельну ділянку з огляду на існуючу інфляцію протягом періоду її користування, до якої строк позовної давності не застосовується. У даному випадку застосування індексів інфляції передбачене договором оренди землі та нормами чинного законодавства, зокрема, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Також, суд зазначає, що згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, посилання на пропущення строку позовної давності, у будь-якому разі, в даному випадку є необґрунтованим. Таким чином, сума заборгованості відповідача за договором оренди землі з урахуванням заявлених вимог позивача, складає 8941 грн 52 коп. (сума орендної плати) + 14996 грн 54 коп. (індексація) = 23938 грн 06 коп. Відповідно до пункту 4.6 Договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу. Сума несвоєчасно сплаченої орендної плати, яка за 2022 рік сплачується до 30 грудня 2022 року, склала 23938 грн 06 коп. Позивач розрахував пеню за період з 31 грудня 2022 року по 16 квітня 2024 року, тобто за 473 дня. Застосовуючи подвійну облікову ставку НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення, сума пені, що підлягає сплаті за невиплату в строк орендної плати за землю у 2022 році, складає 12810 грн 02 коп. (885,38+1606,8+1377,26+1606,8+1377,26+1413,99+1101,81+1028,35+334,48+490,53+961,45+625,92). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати розраховується за формулою: С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. За невиконання зобов`язання зі сплати орендної плати за 2022 рік сума 3% річних дорівнює - 930 грн 63 коп. (23938 грн 06 коп. х 3% х 473 : 365). Враховуючи викладене,\~суд прийшов\~до висновку\~про те,\~що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по орендній платі з урахування індексів інфляції за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5323486000:00:001:0435, площею 4,0275 га за 2022 рік у розмірі 23 938 грн 06 коп., а також пеня за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 12 810 грн 02 коп., 3% річних за користування коштами в розмірі 930 грн 63 коп. Щодо виплати орендної плати за 2023 рік суд зазначає таке. Відповідачем ані у відзиві на позовну заяву, а ні представником в судовому засіданні не спростовано тієї обставини, що ТОВ «Сокіл» не здійснило виплату орендної плати [PERSON] за користування земельною ділянкою. У відзиві на позов зазначено, що позивач відносно перерахування орендної плати за реквізитами на його користь за 2023 рік не звертався, у заяві-повідомленні від 26.12.2022 останній просив перерахувати орендну плату за реквізитами лише за 2022 рік. Отже, відповідач наполягав, що орендна плата за 2023 рік вчасно не отримана позивачем виключно з його вини. Також, в судовому засіданні представником відповідача зазначено, що відповідач своїм листом повідомляв [PERSON] про можливість отримання коштів за орендну земельної ділянки з каси підприємства; вказано, що відповідна сума коштів підприємством нарахована, але не виплачена саме через дії позивача. Суд оцінює критично вказані аргументи як підстави правомірності дії відповідача в частині невиплати орендної плати позивачу за 2023 рік. З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2022 року позивач направив заяву-повідомлення на адресу відповідача про зміну власника земельної ділянки кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435, в якій зазначив, що він як спадкоємець після [PERSON] набув усіх прав та обов`язків за договором оренди від 20.09.2016 як власник такої земельної ділянки і вказав про необхідність здійснити йому (новому власнику) виплату орендної плати за 2022 рік (а.с. 12). В якості додатків до такої заяви повідомлення [PERSON] зазначив в тому числі і реквізити рахунку, за яким слід здійснити перерахування коштів. Також, судом встановлено, що 20 серпня 2023 року на пропозицію ТОВ «Сокіл» про укладення договору на новий строк [PERSON] своїм листом повідомив про відсутність у нього намірів продовжувати орендні правовідносини із ТОВ «Сокіл» та про необхідність здійснення з ним розрахунку за минулий рік та за 2023 рік час фактичного користування земельною ділянкою (а.с. 16). Крім цього, 05 січня 2024 року позивач направив на адресу відповідача претензію про необхідність проведення із ним розрахунку за договором оренди за 2022 рік та 2023 рік, включаючи сплату орендної плати, суми індексації орендної плати, пені, 3 % річних, вказавши реквізити для перерахування коштів (а.с.22). З огляду на це, суд вважає, що позивачем здійснені всіх необхідні і можливі дії для повідомлення належних реквізитів для перерахування йому сум орендної плати. Поряд з цим, суд зазначає, що аргументи представника відповідача про те, що відповідач своїм листом повідомляв [PERSON] про можливість отримання коштів за орендну земельної ділянки з каси підприємства, а також, що відповідне нарахування суми коштів за оренду землі на користі [PERSON] здійснено, не підтверджені жодним доказом. Відповідачем не надано ані відповідного листа з повідомленням про можливість отримання коштів з каси підприємства, що направлявся на адресу позивача, ані доказів здійснення нарахування таких коштів на користь [PERSON] . Отже, підстав для висновків про те, що орендна плата сплачена саме через неправомірні дії позивача, немає. За підрахунками, який здійснив суд сума орендної плати за 2023 рік за період користування позивачем земельною ділянкою з 31 грудня 2022 року по 30 вересня 2023 року (період заявлений позивачем) дорівнює: 14923 грн 04 коп. (орендна плата за договором): 365 днів х 274 (кількість днів фактичного користування земельною ділянкою) = 11\~202 грн 50 коп. Поряд з цим, позивачем така сума орендної плати обрахована як 11199 грн 03 коп. З огляду на те, що позивач просив стягнути орендну плату за 2023 рік саме у розмірі 11199 грн 03 коп. (а.с. 53 зі звороту), суд не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Як встановлено судом, умовами договору оренди землі від 20 вересня 2016 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідачем не спростована та обставина, що орендодавцю за 2023 рік не нараховувалась та не виплачувалась орендна плата з урахуванням індексів інфляції. Доказів її сплати до суду надано не було. З огляду на викладене, враховуючи умови пункту 4.1 Договору оренди землі, суд приходить до висновку, що орендна плата за земельну ділянку кадастровий номер: 5323486000:00:001:0435, повинна виплачуватись із урахуванням індексів інфляції. Для обрахунку суми індексації за період з жовтня 2016 року (наступний місяць після укладення договору оренди) по вересень 2023 року застосовується індекс інфляції, який визначається як добуток щомісячних індексів за відповідний період (кумулятивний метод). Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються у газеті «Урядовий кур`єр». Отже, сукупний індекс інфляції складає 206,527 % (за період з жовтня 2016 року по вересень 2023 року) =102,80% ? 101,80% ? 100,90% ?101,10% ? 101,00% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,60% ?100,20% ? 99,90% ? 102,00% ? 101,20% ? 100,90% ? 101,00% ? 101,50% ? 100,90% ? 101,10% ? 100,80% ? 100,00% ? 100,00% ? 99,30% ? 100,00% ? 101,90% ? 101,70% ? 101,40% ? 100,80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% x99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% x 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ?100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% x 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% ? 100,50%. Сума індексації орендної плати визначається за формулою: (орендна плата) х (сукупний індекс інфляції)/100%-(орендна плата). Таким чином, сума індексації дорівнює: 11199 грн 03 коп.(сума орендної плати, з якої виходив позивач) х 206,527%/100% - 11199 грн 03 коп.= 11930 грн 05 коп. Аргумент відповідача про те, що до застосування індексу інфляції при обрахунку орендної плати, має бути застосований строк позовної давності, у зв`язку з чим такі індекси інфляції не можуть братись до уваги з 2016 року, на думку суду, є безпідставним, оскільки у даному випадку індекс інфляції є математичною величиною, яка обраховуються для визначення справедливої суми орендної плати за земельну ділянку з огляду на існуючу інфляцію протягом періоду її користування, до якої строк позовної давності не застосовується. У даному випадку застосування індексу інфляції передбачене договором оренди землі та нормами чинного законодавства, зокрема, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, посилання на пропущення строку позовної давності, в даному випадку є необґрунтованим. Таким чином, сума заборгованості відповідача за договором оренди землі, з урахуванням заявлених вимог позивача, складає 11199 грн 03 коп. (сума орендної плати) + 11930 грн 05 коп. (індексація) = 23129 грн 08 коп. Відповідно до пункту 4.6 Договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу. Сума несвоєчасно сплаченої орендної плати, яка за 2023 рік має бути сплачена позивачу до моменту продажу його земельної ділянки, склала 23129 грн 08 коп. Позивач розрахував пеню за період з 31 грудня 2023 року по 16 квітня 2024 року, тобто за 108 днів. Застосовуючи подвійну облікову ставку НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення, сума пені, що підлягає сплаті за невиплату в строк орендної плати за землю у 2023 році, складає 2026 грн 69 коп. (19,01+473,96+928,95+604,77). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати розраховується за формулою: С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. За невиконання зобов`язання зі сплати орендної плати за 2023 рік сума 3% річних дорівнює - 205 грн 31 коп. (23129 грн 08 коп. х 3% х 108 : 365). Враховуючи викладене,\~суд прийшов\~до висновку\~про те,\~що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по орендній платі з урахування індексів інфляції за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5323486000:00:001:0435, площею 4,0275 га за 2023 рік у розмірі 23\~129 грн 08 коп., а також пеня за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 2026 грн 69 коп., 3% річних за користування коштами в розмірі 205 грн 31 коп. Підсумовуючи викладене вище та зважаючи на вказані аргументи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп. З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 11000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 19 березня 2024 року (а.с. 151-152), копію акта приймання-передачі наданих послуг по Договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2024, датованого 24 червня 2024 року на загальну суму наданих послуг 11000 грн (а.с. 150), копію опису робіт (наданих послуг) від 24 червня 2024 року на виконання договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2024, в якому визначений розмір гонорару адвоката в сумі 11000 грн (а.с. 153), копію квитанції від 24 червня 2024 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Даценко Ю.І. на загальну суму 11000 грн (а.с. 154). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , зважаючи на те, що від відповідача клопотань про зменшення витрат на правову допомогу позивача не надходило, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 11000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved