Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський», в якому просив достроково розірвати договір оренди землі, укладений 24 травня 2021 року між ним, [PERSON] та відповідачем щодо земельної ділянки площею 4,9292 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, та припинити речове право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за АПК «Старосільський». Також позивач просив вирішити питання судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч умовам оспорюваного договору відповідачем виплата орендної плати за 2022 та 2023 роки не виплачена, що є порушенням п. п. 4.1.-4.6. договору, порушення носило систематичний характер. В силу статей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України позивач, як власник земельної ділянки, обрав захист своїх прав шляхом розірвання договору за рішенням суду як це передбачено ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою судді від 09 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 3 зв.). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи. Представник відповідача арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.\~с.\~55). Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки, проте уповноважений представник в судове засідання не з`явився. Письмові пояснення по суті спору третьою особою не надані. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом статей 223,\~280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 24 травня 2021 року між [PERSON] , [PERSON] (позивач у справі) та Агропромисловим кооперативом «Старосільський» (відповідач у справі, орендар за умовами договору) було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 травня 2021 року. Відповідно до умов зазначеного договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку (рілля) площею 4,9292 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (а. с. 9-10). Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6,64% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 5655 грн 25 коп в рік. Обчислення розміру орендної плати за об`єкт оренди здійснюється з урахуванням індексації, передбаченої статтею 289 Податкового кодексу України. Орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі 1 раз у рік до кінця першого за звітним роком місяця, натуральна та відробіткова протягом року в міру потреби та можливостей у їх наданні. Повний розрахунок по орендній платі проводиться не пізніше як до 1-го березня наступного за звітним року. Договір укладений на 7 років до 24 травня 2028 року (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою) (п. 3.1. договору). У розділі 12 договору сторони погодили зміну умов договору і припинення його дії. Відповідно до п. 12.3. договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок систематичного невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження об`єкту оренди, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Аналіз змісту договору оренди землі, укладеного 24.05.2021 між [PERSON] , [PERSON] (позивачем у справі) та відповідачем свідчить, що між ними виникли правовідносини оренди землі. Згідно із ст.\~93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічним чином оренда землі визначається і в Законі України «Про оренду землі». За змістом ч. 1 ст. 2 цього Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В.\~Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1808, підтверджується, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1926 року народження, який помер [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: частки в праві власності земельної ділянки загальною площею 4,9292\~га, у межах згідно з планом, що розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Цільове призначення вищезгаданої земельної ділянки 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, має кадастровий № 7421480400:05:000:0153 (а. с. 6 зв.). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2018 судом установлено, що [PERSON] є власником частки земельної ділянки площею 4,9292 га, вид угіддя: рілля, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 1808, виданий 27.06.2018, видавник [PERSON] , приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області (а. с. 7). Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В.\~Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1806, підтверджується, що спадкоємцем на частку зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1926 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , 1929 року народження. Спадщина, на яку в указаній частці видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 4,9292 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Цільове призначення вищезгаданої земельної ділянки 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, має кадастровий № 7421480400:05:000:0153 (а. с. 8). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2018 судом установлено, що [PERSON] є власником частки земельної ділянки площею 4,9292 га, вид угіддя: рілля, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом серія та номер: 1806, виданий 27.06.2018, видавник [PERSON] , приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області (а. с. 8 зв.). Отже, суд встановив, що на підставі наведених вище документів, в порядку спадкування власниками земельної ділянки загальною площею 4,9292 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, у рівних частинах по частки кожному, стали [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Надалі, як було зазначено судом вище, 24.05.2021 між [PERSON] , [PERSON] (позивачем) та Агропромисловим кооперативом «Старосільський» (відповідачем у справі) було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 травня 2021 року. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 березня 2024 року, виданим приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.\~А., зареєстрованого в реєстрі за № 343, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онук [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з частки в праві власності на земельну ділянку площею 4,9292 га, кадастровий №\~7421480400:05:000:0153, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Андріївської сільської ради Чернігівського району (раніше Городнянського району) Чернігівської області, що належить спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В. Ф. 27\~червня 2019 року за реєстровим № 1806 (а. с. 13). Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав від 22.03.2024 судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,9292 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 343, виданий 22.03.2024, видавник [PERSON] , приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу (а. с. 13 зв.). За інформацією з Державного земельного кадастру від 16.09.2024 судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,9292 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 14). Відтак, позивач у справі [PERSON] став єдиним власником земельної ділянки площею 4,9292 га, кадастровий номер 7421480400:05:000:0153, в цілому, і відповідно, до нього як правонаступника перейшли всі права та обов`язки, які належали [PERSON] відповідно до умов договору оренди землі від 24.05.2021. Звертаючись з вказаним позовом, позивач зазначив, що орендна плата за 2022 та 2023 роки відповідачем всупереч умовам договору сплачувалась невчасно і неналежним чином, відбувалося систематичне порушення умов договору з боку відповідача. Частина 1 ст. 13 ЦПК України закріплює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном (ч. 1 ст.\~317 ЦК України). При цьому власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частини 1 та 2 ст. 651 ЦК України визначають, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду за вимогою однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавлялась того на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими Законами України. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. При цьому неважливо, чи несплата орендної плати була в повному обсязі або частково. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення Закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. У розумінні вищевказаних норм підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати. Докази виплати відповідачем орендної плати у розмірі, обумовленому у договорі оренди земельної ділянки, у справі відсутні. Також не надано доказів сплати відповідачем орендної плати за 2022 та 2023 роки. Виходячи з принципу диспозитивності у цивільному процесі, позивач має самостійно вирішувати, чи поєднати, чи заявити окремо вимоги про стягнення недоплаченої суми орендної плати, або не заявляти таких вимог. Стягнення суми недоплаченої орендної плати не є предметом цього позову. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок зі сплати орендної плати позивачці, оскільки орендна плата за користування належною останній земельною ділянкою за 2022 та 2023 роки не сплачена, отже відбувалося систематичне порушення умов договору з боку відповідача. За таких обставин, наявні підстави вважати, що з боку відповідача відбулося систематичне порушення обов`язку по сплаті орендної плати за користування спірною земельною ділянкою. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі з підстав, що передбачені п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України. Одночасно слід припинити речове право право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421480400:05:000:0153, яке зареєстровано у встановленому законом порядку за АПК «Старосільський». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved