Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2024 року у справі за позовом ТОВ «Дебт Форс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних збитків, позовні вимоги задоволено повністю. Однак при винесенні рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною заявою та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. Представник позивача (заявника) в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Дебт Форс». Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки не відомі. Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2024 року позовну заяву ТОВ «Дебт Форс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних збитків - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Дебт Форс» суму інфляційних втрат у розмір 276 622 грн. 99 коп. та 3 % річних у розмірі 84 317 грн. 26 коп. Стягнуто із [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Дебт Форс» судовий збір в сумі 2 707 грн. 05 коп., з кожного. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи у вищевказаному судовому рішенні судом не вирішено питання про судові витрати, а саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги №25/04-23 від 25.04.2023, укладеного між ТОВ «Дебт Форс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»,(а.с.34-35), акт приймання-передачі наданих послуг від 08.05.2024до Договору про надання правової допомоги №25/04-23 від 25.04.2023 на суму 20 000 грн. (а.с.37), копію платіжної інструкції про сплату за Договором про надання правової допомоги №25/04-23 від 25.04.2023 (а.с.35). Із розрахунків витрат на правничу допомогу, які наведені вАкті приймання-передачі наданих послуг від 08.05.2024 р., вбачається, що адвокатом витрачено на надання послуг 9 год., загальна вартість яких складає 20 000 грн. Визначаючи час на надання зазначених в Акті послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того, дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: partial