Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій прохає встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Куп`янськ Харківської області померлого [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , 02.09.2011, №285 складеного 07.09.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, а саме: у графі «відомості про батька» виключити « [PERSON] » та зазначити батьком « [PERSON] » [INFO] , уродженець м. Куп`янськ Харківської області, громадянин України, прізвище дитини « [PERSON] » залишити, змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Інші відомості щодо дитини за актовим записом про народження №285 від 07.09.2011 залишити без змін. Заяву мотивує тим, що [INFO] вона народила сина, [PERSON] , біологічний батько якого, [PERSON] за життя ухилявся від визнання батьківства. Встановлення факту батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] необхідне заявниці для оформлення пенсії для сина у зв`язку із втратою годувальника. Ухвалою суду\~від 09.09.2024\~провадження у\~справі відкрито\~та призначено\~ судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено у зв`язку з проведенням експертизи. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.11.2024 провадження у справі поновлено. В судовому засіданні заявниця [PERSON] подану заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, заінтересовані особи в судове засідання не з`явились. [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи прохала провести у її відсутність, проти заяви [PERSON] не заперечувала. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Куп`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] в м. Куп`янськ Харківської області у віці 40 років помер [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області 07.09.2011, вбачається, що [INFO] в м.Куп`янськ Харківської області народився [PERSON] , в графі «батько» вказано « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи від 25.10.2024 медико-генетичного центру «Мама Папа», молекулярно-генетичну експертизу було проведено на підставі об`єктів біологічних зразків дитини - [PERSON] , [INFO] , матері дитини - [PERSON] , [INFO] та передбачуваної бабусі дитини (матері ймовірного батька дитини [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] , ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 94,7%. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені ст. 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із абз.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній ) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як убачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved