Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила зобов`язати Житлово-будівельний кооператив «ЗДОРОВ`Я», як особу, що здійснює розподіл між споживачами обсягу спожитих у будинку комунальних послуг, здійснити перерахунок нарахувань за спожиті послуги з постачання холодної та гарячої води, водовідведення (приймання стічних вод) з урахуванням показань вузла обліку води (лічильників) по квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , починаючи з березня 2018 року до дати ухвалення рішення. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є власницею житлового приміщення (квартири) за адресою: [ADDRESS] та відповідно є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення та послуг централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення. Житлово-будівельний кооператив «ЗДОРОВ`Я» відповідно до його Статуту, здійснює утримання, експлуатацію, ремонт та обслуговування будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів кооперативу та інших власників квартир та / або нежитлових приміщень в будинку Кооперативу, та отримання членами кооперативу житлово-комунальних послуг в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді та договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі в будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідач виступає як колективний споживач та є особою, що здійснює розподіл між споживачами обсягу спожитих у будинку комунальних послуг. У квартирі встановлені вузли обліку води - лічильники води, які за результатами повірки чинні до 17 листопада 2025 року та відповідають технічним нормам та правилам комерційного обліку, за якими позивачка надає показники. Позивачкою своєчасно сплачуються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. З березня 2018 року відповідач неправомірно не враховує показники засобів обліку води (лічильника). Інформація, яка була наведена у Акті від 02 березня 2018 року про переведення на розрахунок згідно з показниками будинкових засобів обліку гарячої і холодної води пропорційно кількості мешканців у квартирі, про неподання показників лічильників не відповідає дійсності. Показники лічильників води надавались позивачем саме шляхом зазначення дійсних обсягів спожитих комунальних послуг на квитанції, проте відповідачем така інформація не бралась до уваги, а альтернативних способів подання показників лічильників надано не було. Не відповідає дійсності і інформація про недопуск до лічильників для зняття показників. Позивачкою навпаки подавались заяви до відповідача для їх перевірки і зняття показників. У заяві про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг від 29 жовтня 2019 року йдеться про несплату в повному обсязі спожитих житлово-комунальних послуг з березня 2018 року - тобто одразу після переведення на розрахунок згідно з показниками будинкових засобів обліку гарячої і холодної води пропорційно кількості мешканців у квартирі. При цьому відповідач також абсолютно ігнорував спроби позивачів вирішити ситуацію. Представник відповідача у відзиві не визнала позов, просила відмовити, вказуючи, що прилади обліку позивача у її квартирі встановлено 25 жовтня 2016 року та відповідно з 24 жовтня 2020 року вказані лічильники вважалися такими, що вийшли з ладу. Жодних відомостей про проходження повірки лічильників позивачем до ЖБК «Здоров`я» не надавалось. Відповідач вперше ознайомився із документами про повірку лічильників, яка була проведена лише 22 листопада 2021 року (а отже більше ніж через рік після закінчення строку повірки), під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Крім того, починаючи з грудня 2017 року, позивач не передає показання лічильників води, не допускає представників ЖБК «Здоров`я» до зняття показань із лічильників, у зв`язку з чим, починаючи з 01 березня 2018 року позивача було переведено на розрахунок відповідно до нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у місті Києві (затверджені Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16 червня 2015 року N 579; Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 січня 2022 року № 194), про що Правлінням ЖБК «Здоров`я» було складено відповідний Акт. Вказаний Акт був доведений до Позивача, відповідно до положень Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою КМУ (від 21 липня 2005 року № 630 та від 05 липня 2019 року № 690), шляхом розміщення Акту на дошках оголошень, що розташовані у місцях загального користування будинку. Методикою встановлено можливість здійснення перерахунку не більше ніж за 12 розрахункових періодів, за умови здійснення повірки та щомісячного передання показників лічильників. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 26 березня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 27 березня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 02 квітня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження, для розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у судове засідання і витребувано докази. 08 липня 2024 року через Електронний суд представник відповідача подала відзив на позов. 15 жовтня 2024 року допитана як свідок позивач надала суду покази, що не могла вийти на контакт з Головою ЖБК і передавати їй показання лічильників, її листи поверталися. У групі мешканців у вайбері її немає, її не запросили. З моменту купівлі у 2014 році постійно у квартирі вона не проживає. Голова ЖБК проживає у квартирі [ADDRESS] , її номер позивач має. У судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали і просили задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити. Суд, допитавши позивача, у порядку статті 234 ЦПК України, заслухавши обґрунтування і заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини і позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Житлово-будівельний кооператив «Здоров`я» відповідно до його Статуту здійснює утримання, експлуатацію, ремонт та обслуговування будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів кооперативу та інших власників квартир та/або нежитлових приміщень в будинку Кооперативу, та отримання членами кооперативу житлово-комунальних послуг в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ЖБК «Здоров`я» укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді та договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі в будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власницею квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] /а. с. 17-18/. 25 жовтня 2016 року у квартирі [PERSON] встановлено лічильники холодного та гарячого водопостачання. 22 листопада 2021 року у квартирі [ADDRESS] , належній [PERSON] , здійснено повірку лічильників на відповідність вимогам експлуатації, видано свідоцтва, чинні до 17 листопада 2025 року /а. с. 19, 20/. Відповідачем 29 жовтня 2019 року подано до Печерського районного суду міста Києва заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. За результатами розгляду вказаної заяви Печерським районним судом (справа № 757/57356/19-ц) видано судовий наказ від 25 листопада 2019 року відповідно до якого з позивача було стягнуто заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 865, 64 грн. Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації за категоріями», для лічильників води встановлено міжповірочний інтервал - 4 роки. Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Згідно з п. 15 Правил №630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Показники засобів обліку, які у визначений законодавством строк не пройшли повірку, не можуть прийматися до розрахунку за послуги. Відповідно до пп. 3 п. 5 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу. Отже використання приладів обліку без проведення повірки в строк міжповірочного інтервалу (4 роки) є порушенням норм чинного законодавства та як наслідок свідчить про ймовірну несправність такого приладу обліку без проведення відповідної повірки, яка б свідчила протилежне. Прилади обліку позивача у його житловому приміщенні встановлено 25 жовтня 2016 року, та відповідно з 24 жовтня 2020 року вказані лічильники вважалися такими, що вийшли з ладу, а відомості про проходження повірки лічильників позивачем до ЖБК «Здоров`я» не надавала. Відповідно до п. 5, 7, 12 частини другої ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Статтею 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. Пункт 11 Правил № 630 (з наступними змінами) приписує, що у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) - за нормативами (нормами) споживання з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до п. 22 Методики, обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Споживач надає щомісяця (у спосіб, передбачений договором) виконавцеві або визначеній власником (співвласниками) особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Відповідно до п. 31 Методики, у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю або іншій особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем послуг за попередні 12 місяців, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання послуг, але не менше 15 діб. У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та / або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Факт недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до вузла обліку послуги для зняття показань фіксується шляхом складення акта у довільній формі. Після відновлення надання показань вузлів обліку таким споживачем виконавець або інша особа, яка здійснює розподіл обсягів послуг, зобов`язані провести перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок з ним, а також з усіма споживачами будинку відповідно до Методики розподілу. Перерозподіл обсягів спожитих послуг у будинку та перерахунок проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподілених послуг окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів. Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Не передання показників приладу обліку позивачем виключає право розрахунку за показниками та відповідно позивача правомірно було переведено на розрахунок відповідно до нормативів питного водопостачання та норм споживання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у місті Києві (затверджені Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16 червня 2015 року N 579; Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 січня 2022 року № 194 ). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено частиною другою ст. 77 ЦПК України. Згідно з частиною першою ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов безпідставний і у його задоволенні суд відмовляє. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed