Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивували тим, що 29.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75733326 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6900 грн. строк позики - 26 днів тобто до 24.06.2021 року зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису NgGy3sGmNS, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в п.18 Договору позики. Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75733326 від 29.05.2021 року, свої зобов`язання виконав, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6900 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача за номером платіжної картки № [NUMBER] . 19 листопада 2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 19 листопада 2021 року до договору факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22827,96 грн., з яких: 6900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15927,96 грн. - сума заборгованості за відсотками. За умовами Договору позики №75733326 від 29.05.2021 р., сума кредиту становить 6900 грн., строк користування позикою - 26 днів (додаткових угод про продовження строку договору позики - укладено не було) в строки визначені Договором позики заборгованість - не сплачена, тому врахувавши правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, Позивачем прийнято рішення перерахувати нараховані Первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою в розмір 1,99% від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами, врахувавши здійснені Відповідачем платежі за договором, які складають - 0 грн.. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 10470,06 грн., зокрема: 6900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3570,06 грн. - сума заборгованості за відсотками. Просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики №75733326 в розмірі 10470,06 грн., з яких: 6900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3570,06 грн. - сума заборгованості за відсотками, також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422.4 грн. Ухвалою суду від 12.08.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - адвокат Сидоренко Ю.В. подав заяву про застосування позовної давності. В заяві зазначив, що відповідач стверджує, що вказаний договір позики вона не укладала і ніяких коштів від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» або позивача не отримувала. Також вона не отримувала будь-яких вимог щодо повернення позики, а про її існування дізналась з позовної заяви. При цьому, як вбачається з доданої до позовної заяви копії договору позики № 75733326 від 29.05.2021, дата повернення позики (останній день) - 24.06.2021. Отже, позовна давність, встановлена для вимоги про стягнення заборгованості за позикою, спливла 25.06.2024. Позивач звернувся до суду 08.08.2024 року, тобто після спливу позовної давності, доказів зупинення чи переривання її перебігу позивачем не надано. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якого стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Просив застосувати до вимог позивача позовну давність та повністю відмовити йому у іх позовних вимог. Справу розглянути за відсутності відповідача та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75733326 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6900 грн. строк позики - 26 днів, тобто до 24.06.2021 року зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису NgGy3sGmNS, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в п.18 Договору позики. (а.с. 7). Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір №75733326 від 29.05.2021 р., ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: NgGy3sGmNS. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 29.05.2021 15:09:21. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] (а.с.9 зворотня сторона). Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75733326 від 29.05.2021 року, свої зобов`язання виконав, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6900 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача за номером платіжної картки № [NUMBER] (а.с.21). 19 листопада 2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911 (надалі - Договір факторингу) за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. (а.с.10-17). П.5.2. Договору факторингу встановлено, що перехід від Позикодавця/первісного кредитора до Позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Виконання п.5.2. Договору факторингу підтверджується підписанням сторонами Додатку №4 та №5 до Договору факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 19 листопада 2021 року до договору факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22827,96 грн., з яких: 6900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15927,96 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.18). Так, за умовами Договору позики №75733326 від 29.05.2021 р., сума кредиту становить 6900 грн., строк користування позикою - 26 днів (додаткових угод про продовження строку договору позики - укладено не було) в строки визначені Договором позики заборгованість - не сплачена, тому врахувавши правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, Позивачем прийнято рішення перерахувати нараховані Первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою в розмір 1,99% від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами, врахувавши здійснені Відповідачем платежі за договором, які складають - 0 грн.. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 10470,06 грн., зокрема: 6900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3570,06 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вищевказаний договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання цього договору за допомогою електронного підпису. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved