Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

15 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Рішенням суду від 14 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено повністю, постановлено змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 лютого 2024 року у справі № 161/19731/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , вчастці у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 19 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить суд стягнути ці витрати у розмірі 10 000,00 грн. У позовній заяві був наведений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу. Будучи належним чином повідомленим про надходження заяви про ухвалення додаткового рішення, сторона відповідача не скористалася своїм правом надати письмові заперечення на неї та заявити клопотання про зменшення цих витрат. Представник позивача у заяві від 27.11.2024 року просив розгляд заяви проводити без участі сторони позивача, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду з приводу судового збору та витрат на професійну правничу допомогу такого змісту. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. При постановленні судового рішення від 14 листопада 2024 року в даній цивільній справі, судом не вирішено питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: стягнення судового збору та витрати на правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Визначаючи розмір таких витрат суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Як вже зазначалося судом вище, сторона позивача скористалася своїм правом, передбаченим ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у позовній заяві надала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витратта надала суду докази понесених судових витрат з надання професійної правничої допомоги протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Далі, відповідно до частин третьої - п`ятої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме - договір про надання правової/правничої допомоги від 08 травня 2024 року, акт до договору про надання правової/правничої допомоги від 08 травня 2024 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №8 від 06.06.2024 року та №14 від 18.11.2024 року, суд вважає, що заявлений позивачем розмір судових витрат у 10 000,00 грн. є завищеним та неспівмірним зі складністю справу. Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у справах №905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial