Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Ніжинської міської ради про визначення додаткового строку в 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтований тим, що після матері відкрилась спадщина, зокрема на буд. [ADDRESS] . У зв`язку з захворюванням позивача [PERSON] на гостру респіраторну хворобу COVID-19 у 2021 та 2023 роках, тривалим лікуванням через це та ускладненнями, необхідності лікування та догляду чоловіка [PERSON] через тяжке захворювання, виїзду до Польщі через агресію рф, остання не мала змоги у 6-місячний строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після матері [PERSON] .. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі із її розглядом за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання. Відповідно до клопотання від 09 грудня 2024 року представник позивача адвокат Васюк Д.Г. позов підтримує, судовий розгляд просить провести за його відсутності та позивача. Відповідно до клопотання від 25 листопада 2024 року представник відповідача Ніжинської міської ради Лях О.М. проти позову не заперечує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ ст.206 ЦПК України. Статтею 206\~ЦПК України\~встановлено,\~що відповідач\~має право\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Києві, і яка згідно з довідкою №2366 виконкому Ніжинської міськради від 19 вересня 2024 року на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , інші особи не зазначені. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру… від 01 листопада 2024 року інформація щодо спадкової справи після [PERSON] відсутня. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Кузьменка О.В. від 19 вересня 2024 року відмовлено позивачу [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після [PERSON] через пропуск 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що згідно наданої виписки із медичної картки хворого КПП Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Подільського району м.Києва позивач [PERSON] з 10 березня 2021 року захворіла на гостру респіраторну хворобу COVID-19, після перенесення якої виникли ускладнення та перебувала на лікуванні з липня 2021 року до кінця 2021 року. Також позивач постійно проживає в м.Києві, а з 24 лютого 2022 року велись активні бойові дії внаслідок військової агресії проти України на території Київської області, тому позивач перебувала до жовтня 2022 року на території Республіки Польща, та повернулась в зв`язку з виявленням у чоловіка [PERSON] тяжкого захворювання, процес лікування якого тривав до червня 2024 року. Також позивач [PERSON] повторно хворіла у лютому 2023 року на гостру респіраторну хворобу COVID-19,\~що безумовно\~негативно вплинулона її фізичний стан, що в свою чергу об"єктивно стало перешкодою у своєчасному поданні нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що в сукупності є поважними причинами, у зв`язку з чим судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку терміном в три місяці для подання відповідної заяви до нотаріуса. Відомості з відповідними доказами щодо осіб, які були зареєстровані чи фактично проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, інших осіб, які у встановленому порядку здійснили дії по прийняттю її спадщини,-сторонами суду не подані. Також судом враховуються положення ст.2 ЦПК України-завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як зазначив\~Європейський суд з прав людини при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог. Аналіз практики Верховного Суду показує, що, окрім принципів цивільного права- справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved