Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Короткий зміст вимог заяви. Рух справи. У жовтні 2024 року [PERSON] (надалі за текстом «Заявник»), через свого представника звернувся до суду з даною заявою, заінтересовані особи: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), орган опіки та піклування виконавчий комітет Білоцерківської міської ради (надалі за текстом «Заінтересована особа»), про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є донькою Заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 22.12.2004 року Заявник разом з донькою, відповідно до договору дарування набули права власності на квартиру, в якій Заявник на даний час проживає, а саме квартиру [ADDRESS] . Донька Заявника до закінчення школи проживала із нею у вищевказаній квартирі. Після закінчення школи [PERSON] поїхала навчатися в російський державний університет імені Іммануіла Канта, м. Калінінград за денною формою навчання. У 2011 році вона закінчила навчання і повинна була повернутися додому. Однак додому вона не повернулася. Заявник у 2011 році особисто їздила в місто Калінінград, заходила в університет, де навчалася її донька, щоб дізнатися про місце її перебування. Там же в м. Калінінграді Заявник дізналася, що її донька виселилася з гуртожитку по закінченню навчання. При спілкуванні з особами, які знаходилися на той час в гуртожитку, а також з викладачами та студентами університету, ніхто не зміг їй повідомити про місце знаходження її доньки. Усі повідомляли, що вона повинна була повернутися додому в Україну. Заявник тривалий час чекала свою доньку, однак вона на зв`язок так і не вийшла. Заявник зверталася до Білоцерківського РУП самостійно та за допомогою адвокатів із заявами про встановлення місця знаходження її доньки. Відповідно до відповіді на адвокатський запит станом на 28.10.2021 року згідно з базою даних ІПНП інформація про місцезнаходження [PERSON] [INFO] відсутня. У листопаді 2022 року Заявник звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання її доньки [PERSON] безвісно відсутньою. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 06.03.2023 року по справі №357/10476/22 [PERSON] було визнано безвісно відсутньою. Після цього Заявник також зверталася до Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області з заявою про наявність будь-яких даних щодо місця знаходження її доньки з часу визнання її безвісно відсутньою. Відповідно до відповіді на її заяву від 23.07.2024 року встановлено, що проводилася перевірка інформації щодо відсутності її дочки, однак відповідно до бази ІТС «ІП НПУ» нової інформації щодо місця знаходження безвісти зниклої [PERSON] [INFO] виявлено не було. Таким чином, до теперішнього часу місцезнаходження доньки Заявника залишається невстановленим. З того часу минуло більше десяти років. Ніяких відомостей про її доньку до цього часу Заявник не має. Крім того, [PERSON] ніде ніяких родичів окрім Заявника не має. Оскільки вона вже більше десяти років не поверталася додому, то є всі підстави вважати, що її вже немає в живих. Оголошення [PERSON] померлою необхідно Заявнику для визначення правового режиму нерухомого майна, де [PERSON] є співвласником. З огляду на викладене, Заявник просила суд суд: оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженку міста Біла Церква, Київської області, померлою. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 25.10.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд у складі одного судді та двох присяжних за правилами окремого провадження. Залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області. Зобов`язано останній вжити заходи щодо встановлення опіки над майном фізичної особи [PERSON] . Про проведенні заходи повідомити суд у строк до 05.12.2024 року. Витребувано з: Головного управління національної поліції у Київській області інформацію за базами даних, щодо [PERSON] ; Білоцерківського управління поліції Головного управління національної поліції у Київській області інформацію щодо перебування [PERSON] ; Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №1 інформацію про наявність відомостей щодо [PERSON] (а.с. 20-21). 15.11.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Київській області надійшов лист від 28.10.2024 року №36058/24-вих, відповідно до якого за обліками Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 14.11.2024 року [PERSON] в державному розшуку не перебуває, відносно неї відсутня будь-яка інформація в системі ІПНП (а.с. 27). 18.11.2024 року до канцелярії суду від Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №1 надійшов лист від 15.11.2024 року №708, у якому зазначено, що серед співвласників багатоквартирних будинків та/або нежитлових приміщень, управління якими здійснює підприємство, згідно з укладеними договорами [PERSON] не значиться (а.с. 29). 22.11.2024 року до канцелярії суду від Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області надійшов лист від 28.10.2024 року №36058/24-вих, відповідно до якого за обліками Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 14.11.2024 року [PERSON] в державному розшуку не перебуває, відносно неї відсутня будь-яка інформація в системі ІПНП (а.с. 30). 03.12.2024 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області надійшов лист, відповідно до якого згідно з Інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» будь-які відомості щодо [PERSON] відсутні. Станом на 02.12.2024 року інформації щодо її перебування в державному розшуку не виявлено (а.с. 32). 04.12.2024 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Білоцерківської міської ради Київської області надійшов лист щодо встановлення опіки над майном [PERSON] (а.с. 37-38). 05.12.2024 року у судовому засіданні Заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом заяви. Заявник пояснила, що батько [PERSON] помер у 2010 році У 2007 році [PERSON] поїхала до міста Калінінград на навчання в закладі вищої освіти. Обрати саме цей університет порадив син її знайомої, і донька погодилася. У 2011 році вона мала закінчити навчання та повернутися до дому. У період навчання відносини із донькою у них були різні, іноді вони сварилися. Донька двічі приїздила до дому, це було на початку її навчання. У 2011 році Заявник поїхала до міста Калінінград зі своєю знайомою на машині, бо там у неї жив син, який свого часу порадив їй це місто. У гуртожитку, в якому проживала її донька, Заявник побувала, але речей там не було, донька все забрала. Там же їй повідомили, що її донька поїхала в Україну. 05.12.2024 року у судове засідання представники Заінтересованих осіб не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про розгляд даної справи без його участі (а.с. 35-36). 05.12.2024 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка [PERSON] . Свідок пояснила, що майже 10 років вона знає Заявника. Від Заявника вона вже тривалий час знає, що остання не бачила свою доньку більше 10 років, її місцезнаходження їй невдомо. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є донькою Заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). 22.12.2004 року Заявник разом з донькою, відповідно до договору дарування набули права власності на квартиру, в якій Заявник на даний час проживає, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с. 5,6). Відповідно до довідки російського державного університету імені Іммануіла Канта [PERSON] навчалася там на другому курсі факультету лінгвістики та міжкультурної комунікації за денною формою навчання (а.с. 8). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 06.03.2023 року по справі №357/10476/22 [PERSON] було визнано безвісно відсутньою (а.с. 9-10). 15.11.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Київській області надійшов лист від 28.10.2024 року №36058/24-вих, відповідно до якого за обліками Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 14.11.2024 року [PERSON] в державному розшуку не перебуває, відносно неї відсутня будь-яка інформація в системі ІПНП (а.с. 27). 18.11.2024 року до канцелярії суду від Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №1 надійшов лист від 15.11.2024 року №708, у якому зазначено, що серед співвласників багатоквартирних будинків та/або нежитлових приміщень, управління якими здійснює підприємство, згідно з укладеними договорами [PERSON] не значиться (а.с. 29). 22.11.2024 року до канцелярії суду від Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області надійшов лист від 28.10.2024 року №36058/24-вих, відповідно до якого за обліками Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 14.11.2024 року [PERSON] в державному розшуку не перебуває, відносно неї відсутня будь-яка інформація в системі ІПНП (а.с. 30). 03.12.2024 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області надійшов лист, відповідно до якого згідно з Інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» будь-які відомості щодо [PERSON] відсутні. Станом на 02.12.2024 року інформації щодо її перебування в державному розшуку не виявлено (а.с. 32). 04.12.2024 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Білоцерківської міської ради Київської області надійшов лист щодо встановлення опіки над майном [PERSON] (а.с. 37-38). Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно з частиною першою статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі №390/1443/19-ц. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Висновки суду. Суд, оцінюючи обставини, на які посилалася Заявник на підтвердження вимог заяви, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про оголошення [PERSON] померлою. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спільного з [PERSON] майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заяви у повному обсязі. Такі вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved