Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «СГ «ТАС», у якому просить стягнути на свою користь з відповідача пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 161 479,91 грн, три відсотки річних у розмірі 13 236,73 грн, інфляційні втрати у розмірі - 67 679,84 грн, а всього 242 396,24 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2024 року позов задоволено, ухвалено стягнути з ПрАТ "СГ "ТАС" на користь [PERSON] пеню у розмірі 161 479,91 грн, три відсотки річних у розмірі 13 236,73 грн, інфляційні втрати у розмірі - 67 679,84 грн, а всього 242 396,24 грн та судовий збір у розмірі 2 423,96 грн. 19.11.2024 року представник позивача Гудз Р.А. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки у позовні заяві вона просила стягнути з ПрАТ "СГ "ТАС" на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 20 тис. грн. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.11.2024 року справу передано судді Твердохліб Ю.О. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Учасники справи у судове засідання не викликались. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.В судове засідання сторони не викликались (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані і добуті докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була надана професійна правнича допомога адвокатом Гудз Р.А. на підставі договору про надання правничої допомоги №60 від 08.01.2024 року. Згідно детального опису наданих послуг на підставі договору про надання правничої допомоги №60 від 08.01.2024 року [PERSON] надані наступні послуги: аналіз наданих документів та формування позовної заяви - 10 тис. грн, формування додатків, копіювання документів - 2 тис. грн, формування інших процесуальних документів - 8 тис. грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 18.11.2024 року [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги №60 від 08.01.2024 року сплатила адвокату Гудз Р.А. - 20 тис. грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, складність справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторін, а також те, що справа розглядалась судом у спрощеному провадженні без виклику сторін, відсутні підстави роз`єднання п.1. та п. 2 опису наданих послуг (формування позовної заяви з додатками),представником позивача не деталізовано п. 3 опису наданих послуг (формування інших процесуальних документів), , суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з ПрАТ "СГ "ТАС" на користь [PERSON] понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 тис. грн.

Outcome: partial