Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська М.І. про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з: житдового будинку загальною площею 89,1 кв. м, житловою площею 75,3 кв. м, літньої кухні-сараю під. літ «Б», сараїв під.літ. «В», «Г», «Ж», вбирадьні під літ. «Д», споруд під №1, №2, №3, що належало [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] з підстав зазначених у позові. Вважає, що її право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. 03.10.2024 року представник позивача - [PERSON] надала на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог у якій просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 (одну четверту) будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку загальною площею 89,1 кв. м, житловою площею 75,3 кв. м, літньої кухні- сараю під. літ «Б», сараїв під літ. «В», «Г», «Ж», вбиральні під літ. «Д», споруд під №1, №2, №3, що належало [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначив, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Представник третьої\~особи,\~яка\~не заявляє\~самостійних вимог\~на предмет\~спору:\~приватного нотаріуса\~Львівського районного\~нотаріального округу\~Львівської області\~Гавінської М.І. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності. Заперечень проти позовних вимог немає. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що видно із копії свідоцтва про смерть (а.с. 6), яка залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 30 вересня 2016 року за реєстровим №34. За ним заповітом все своє майно [PERSON] заповіла своїй онуці [PERSON] , 1991 року народження, тобто позивачці, що видно з копії вказаного заповіту(а.с. 7). 22 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я. було заведено спадкову справу №26/2018 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З копії Свідоцтва про право особистої власності на будівлі, видане виконкомом Крехівської сільської ради 10 жовтня 1989 року на підставі рішення Нестерівського райвиконкому №290 від 30.09.1989 р., зареєстроване Червоногралським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис 10.10.1989 р. в реєстрову книгу за №8 (а.с.15) видно, що головою колгоспного двору є [PERSON] . з копії рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області №38 від 25 жовтня 2018 року про розподіл часток колишнього колгоспного двору на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.16) видно, що проведено розподіл часток бувшого колгоспного двору наступним чином: 1) [PERSON] - 1/4 частина; 2) [PERSON] - 1/4 частина; 3) [PERSON] - 1/4 частина; 4) [PERSON] - 1/4 частина. \~ \~ \~ \~23 листопада 2023 року Позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , що належав голові колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно копії технічного паспорта на будинок, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки-характеристики, виданої «Червоноградським МБТІ» КП ЛОР 13.11.2018 р. за №7999 встановлено, що до складу домоволодіння станом на 13 листопада 2018 року входили: житловий будинок загальною площею 89,1 кв. м, житловою площею 75,3 кв. м, літня кухня-сарай, три сараї, вбиральня, інші споруди. Загальна площа забудови 109,6 кв.м. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість домоволодіння станом на 22 лютого 2024 року становить 362 500,00 грн., вартість 1/4 частки становить 90 625,00 грн. Однак, 23 листопада 2023 року постановою [PERSON] , приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області за вих. №220/02-31 відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав голові колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що стало підставою для звернення її до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачя є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби - голови колгоспного двору, а саме на 1/4 частку у будинковолодінні, що за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своею власністю, право приватної власності насувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, у лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 4.19 Глави 10 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 N 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформаціїо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право позивача в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved