Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 24 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до Березівського районного суду Одеської області з позовом до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, виданого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори 18 грудня 2000 року. Позивач зазначає, що є спадкоємцем 4-ї чергипісля смерті [PERSON] , оскільки прийняла спадщину, проживала зі спадкодавцем не менше п`яти років до відкриття спадщини. Проте нотаріус відмовив у виданні свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки даний факт встановлюється в судовому порядку. Вказує, що у спадкодавця інших спадкоємців, крім неї, немає. Починаючи з 01 січня 2017 року до 09 грудня 2023 року вона проживала зі спадкодавцем у житловому будинку зза вказаної адресою. Оскільки [PERSON] хворіла та потребувала сторонньої допомоги, вона з нею проживала, вела спільне господарство, допомагала у проведенні ремонту будинку, купувала речі та майно для спільного проживання. Після смерті спадкодавця несла витрати на її поховання, оригінали правовстановлюючих документів на майно знаходяться у неї. Ураховуючи навелене, [PERSON] просить суд : -встановити факт спільного її проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з 01 січня 2017 року до моменту її смерті, та визнати її спадкоємцем 4-ї черги; -визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] . Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Відповідно до довідкового листа від 13 листопада 2024 року сторони по справі в судове засідання не з`явилися, слухання відкладено на 27 листопада 2024 року. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судові засідання 13 листопада 2024 року, 27 листопада 2024 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому 13 листопада 2024 року представник позивача - адвокат Шулик М. Ю. подав заяву, у якій просив розгляд справи, прзначений на 13 листопада 2024 року провести за відсутності сторони позивача, проти закриття підготовчого засідання не заперечує. В судове засіданні 27 листопада 2024 року ні позивач, ні його представник не з`явилися, 27 листопада 2024 року представник позивача - адвокат Шулик М. Ю. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судові засідання 13 листопада 2024 року, 27 листопада 2024 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. При цьому 30 жовтня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та без фіксації технічними засобами. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Фактичні обставини справи Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 грудня 2023 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . У листі приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О. Г. від 21 липня 2024 року № 1013/01-24 зазначено, що належним підтвердженням підстави для закликання до спадкування є рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, приватний нотаріус рекомендував [PERSON] звернутися з даного питання до суду. Відповідно до довідки № 415/03-510 від 26 грудня 2023 року, виданої АТ «Одесаобленерго», за даними Березівського РЕМ АТ «Одесаобленерго» гр. [PERSON] споживає електричну енергію за житловим будинком [ADDRESS] , звітує про обсяги та розраховується за спожиту електричну енергію, починаю чи з 01.01.2017 року до 09.12.2023 року на підставі договору № БР -159. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Необхідною умовою встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] і визнання позивача спадкоємцем [PERSON] є доведеність факту постійного проживання позивача та спадкодавця у одному житловому приміщенні на час відкриття спадщини. При цьому тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем встановлена статтею 1264 ЦК України. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 01 січня 2017 року до моменту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вони проживали за однією адресою: [ADDRESS] . На підтвердження вказаного факту позивачем надано довідку № 415/03-510 від 26 грудня 2023 року, видану АТ «Одесаобленерго», відповідно до якої за даними Березівського РЕМ АТ «Одесаобленерго» гр. [PERSON] споживає електричну енергію за житловим будинком [ADDRESS] , звітує про обсяги та розраховується за спожиту електричну енергію, починаю чи з 01.01.2017 року до 09.12.2023 року на підставі договору № БР -159. Суд вважає, що надана довідка № 415/03-510 від 26 грудня 2023 року, видана АТ «Одесаобленерго», не підтверджує факту проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.01.2017 року до 09.12.2023 року разом зі спадкодавцем однією сім`єю. При цьому у зазначеній довідці є посилання на договір № БР-159, проте вказаний договір не долучено до матеріалів справи, що унеможливлює встановлення дати його укладення та ідентифікувати споживача послуг. Інших документів, які б підтвердували факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Посилання позивача на наявність у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не свідчить про факт її проживання за вказаною адресою разом з [PERSON] . Доводи позивача про здійснення постійного догляду за [PERSON] , допомогу у побуті, понесення витрат на поховання, за відсутності доказів зазначеного, не не підтверджують факт проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю. Відтак, позивачем не доведено обставину спільного проживання та ведення спільного господарства з [PERSON] , яка померла [INFO] , не надано доказів, які б підтверджували вказану обставину. Суд враховує, що самі лише посилання позивача на проживання зі спадкодавцем однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , у період з 01 січня 2017 року до моменту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , без надання відповідних доказів, не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Отже, відсутні обставини, які за диспозицією статті 1264 ЦК України дають підстави вважати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Твердження позивача про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України - проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини суд відхиляє, оскільки надання допомоги [PERSON] , яка була одинокою особою похилого віку, не є безумовним підтвердженням наявності факту проживання позивача із [PERSON] однією сім`єю. З урахуванням того, що позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у частині встановлення факту її проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, підстав для задоволення її позовних вимог немає. Ураховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed