Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Краснолуцької сільської ради, третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.02.1999 року чоловік позивачки [PERSON] був прийнятий в члени КСП «Радянська Україна» с. Сватки та набув права на земельну частку (пай) площею 3,30 умовних кадастрових гектарів. [PERSON] помер [INFO] . Спадкова справа щодо майна померлого відкрита у приватного нотаріуса [PERSON] 18.06.2021 року №118/2021 за заявою [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса 13.08.2024 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) КСП «Радянська Україна» . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я спадкодавця. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Краснолуцької сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна надала до суду пояснення, а також заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 18.01.2021 складено відповідний актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно відповіді на запит, виданої Відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надано копію другого (архівного) примірника вищевказаного державного акта та копію списку громадян-членів колективного сільськогосподарського кооперативу , серед якого під номером 175 зазначено [PERSON] . Згідно Архівного витягу від 06.08.2024 №01-19/148Г, із протоколу зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Радянська Україна» с. Сватки Гадяцького району Полтавської області від 16.02.1995 року №1 [PERSON] прийняли в члени підприємства. Відповідно до довідки Краснолуцької сільської ради від 10.07.2024 року №167 [PERSON] був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Радянська Україна» згідно додатку 1 до Державного акту ПЛ №5 на території Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області для отримання земельної частки (паю). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Антонової Т.В. від 13.08.2024 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на території Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області . Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, що діяв на дату виникнення спадкових правовідносин визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановлену законодавством порядку; громадяни спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікати на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай)також є : свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери, які раніше працювали на ньому і залишаються сленами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За приписами ст.ст. 5,22 Земельного кодексу України 1990 року кожний член КСП у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право власності на яку виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у його власності і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Отже, право осби на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колетивної власності на землю Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] та набула право на вказану земельну ділянку, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки вимога про зобов`язання виділення в натурі земельної ділянки та видачу правовстановлюючих документів на виділену земельну ділянку є передчасною. На підставі викладеного та

Outcome: partial