Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

21.06.2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.06.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-8569583, у формі електронного документа з використанням електронного підпису на. 27.06.2023 року ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів у розмірі 4500,00 грн. згідно договору № 00-8569583 від 27.06.2023 року безготівковим зарахуванням через компанію «Платежі Онлайн» на платіжну картку № 5168-74ХХ-ХХХХ-5216, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай гроші». 18.12.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 1-18122023, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 00- 8569583 від 27.06.2023 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 00-8569583 від 27.06.2023 року у розмірі 18225,00 грн., яка складається з: 4725,00 грн. заборгованості по кредиту; 13500,00 грн. заборгованості за не сплаченими відсотками за користування кредитом, який позивач просить стягнути з відповідача та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 08.07.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-8569583, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 4500,00 грн., на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3 Договору строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 25 жовтня 2023 року або достроково. Відповідно до 1.4 цього Договору тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4.1 Договору знижена процентна ставка становить 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умовами сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1 даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Відповідно до п.1.4.2 Договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього Договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення кредиту. 27.06.2023 року ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-8569583 від 27.06.2023 року безготівковим зарахуванням через компанію «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] ХХ-ХХХХ-5216, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай гроші», що підтверджується повідомленням від 15.01.2024 року з відміткою ТОВ «Платежі Онлайн» та додатком до нього. 18.12.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 1-18122023, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 00- 8569583 від 27.06.2023 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 00-8569583 від 27.06.2023 року у розмірі 18225,00 грн., яка складається з: 4725,00 грн. заборгованості по кредиту; 13500,00 грн. заборгованості за не сплаченими відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 00-8569583 від 27.06.2023 року у розмірі 18225,00 грн., яка складається з: 4725,00 грн. заборгованості по кредиту; 13500,00 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України). При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правничої допомоги № 16/0524 - 01 від 16.05.2024 року, додаткова угода № 2 від 16.05.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 16/0524 - 01 від 16.05.2024 року на суму 5000,00 грн. Відповідач, щодо розміру витрат на правничу допомогу рівну 5000,00 грн., своїх заперечень до суду не надав. Враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved