Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу посилаючись на те, що 01.06.2023 року між ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №78997435 відповідно до якого у відповідача виникла заборгованість у звЧязку із невиконанням останньою його умов, а позивач на підставі договору факторингу отримав право вимоги цієї заборгованості. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення заборгованості розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки. З письмової згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2023 року між ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №78997435, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 12000 гривень строком на 30 днів зі сплатою 2,5 відсотків на день. Згідно договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткової угоди №2 від 28.07.2021 року, додаткової угоди №13 від 22.11.2023 року до вищевказаного договору факторингу та акту прийому-передачі реєстру боржників від №12 від 22.11.2023 року та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року було передано позивачу право вимоги до відповідача. Відповідач не виконала свої зобов`язання за вищевказаним договором щодо оплати боргу у встановлений договором строк та станом на 30.04.2024 року у неї виникла заборгованість в сумі 48000 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 12000 гривень за період з 22.11.2023 року по 30.04.2024 року та 36000 гривень заборгованості за відсотками за період з 22.11.2023 року по 30.04.2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, то кредитор має право вимагати їх повернення, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються розрахункомзаборгованості. Щодо судових витрат, то відповідно до ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі ст.ст.207, 625, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved