Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

В жовтні 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить встановити факт її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , народилася в м.Орджонікідзе Нікопольського району Дніпропетровської області. 06.08.2010 року отримала паспорт громадянина України, виданий Васильківським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, серія [NUMBER] . 22.11.1983 року заявниця вийшла заміж за [PERSON] , 1960 року народження, шлюб зареєстрований Знаменським відділом РАЦС Кіровоградської області. Починаючи з 03.07.2010 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується штампом в паспорті та довідкою від 19.05.2023 року №1217-7001789954 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 26.05.2017 року [PERSON] отримала Картку платника податків та їй було присвоєно РНОКПП [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Скільки себе пам`ятає заявниця [PERSON] , вона проживала та працювала на території України, більшість часу прожила на території Запорізької області. Якби не розпочалася війна в країні, то ніколи б не змінювала місце проживання та не виїжджала за межі Запорізької області. Територію України заявниця не покидала за весь час свого існування в цілому, оскільки не має навіть закордонного паспорту. 02.10.2024 року [PERSON] отримала відповідь (відмову) від Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області на своє звернення стосовно оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку своїй доньці - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вищезазначеної відповіді Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області встановлення належності до громадянства України передбачено положеннями 3 Закону України «Про громадянство України»: 1.Усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпень 1991 року) постійно проживали на території України. 2.Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство» (13 листопад 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Отже, для оформлення паспорта громадянина України, як особі, що досягла 18- річного віку, для здійснення процедури встановлення особи донці заявниці - [PERSON] , [INFO] , та подальшого документування паспортом громадянина України, заявниці необхідно надати до Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області документи, які б підтверджували факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року батьків. Враховуючи, що [PERSON] починаючи з 19.05.2023 року є ВПО - внутрішньо переміщеною особою, а місце де вона раніше проживала та могла б звернутися до відповідної сільської чи селищної ради Запорізької області, знаходиться під окупацією, остання не має можливості жодним чином підтвердити документально факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, окірм як через звернення до суду з позовом та встановлення факту постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року заявниці [PERSON] необхідне для оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку своїй донці - [PERSON] , [INFO] , яке в подальшому дозволить їй отримати паспорт громадянина України, зареєструвати своє місце проживання, офіційно працевлаштуватись, зареєструвати шлюб та народження дитини (яка вже народилася у [PERSON] ) та вчиняти інші правові дії, які неможливо вчиняти без паспорта громадянина України. За таких обставин заявниця була змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Сербін Б.О. в судовому засіданні заяву про встановлення факту постійного проживання станом на 24.08.1991 року на території України підтримали, просили її задовольнити. Заявниця пояснила, що народилась, росла і проживала увесь час на території України. Ходила в школу. Станом на 1991 рік вона не була ніде зареєстрована, мешкала без прописки. У неї була дуже погана свекруха, яка відмовилась прописувати її у своєму будинку. Вона отримувала свій перший паспорт, потім обміняла його в 2010 році. У всіх її дітей є документи, окрім найменшої [PERSON] . [PERSON] була улюбленицею свекрухи, яка часто забирала її до себе. Свекруха казала, що всі необхідні документи дитині зробить, але так і не зробила. Заявниця також пояснила, що ніколи ніде не працювала і нікуди не виїздила, бо в неї 8 дітей. В Маріуполі вони проживали приблизно з 1986 року. В 1992-93 рр. вона з сім`єю проживала в с.Приморське Василівського району Запорізької області. Приблизно з 1987 по 1991 роки вона проживала в Маріуполі, але реєстрація місця проживання в неї була вже в 1993-1994 роках. У неї там народилися діти. Зараз с.Приморське окуповане. З чоловіком зараз вони не спілкуються, він залишився на окупованій території в м.Маріуполь. Ідентифікаційний код вона отримала в 2017 року у Василівському районі Запорізької області. Пенсійного посвідчення в неї немає. Заявниця зазначила також, що у неї була прописка в м.Знам`янка Кіровоградської області в 1983 році. Однак, в 1985 році свекруха зняла їх усіх з реєстрації і продала їхній будинок, бо хотіла жити в м.Маріуполь, куди вони потім переїхали. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримала свої письмові пояснення, просила суд відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України, оскільки відсутні письмові докази перебування заявниці на території України у визначені періоди. В письмових поясненнях Жовтоводський відділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області просив відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року в повному обсязі. Як зазначає представник заінтересованої особи, [PERSON] звернулась до Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області з заявою оформлення паспорта громадянина України у вигляді ІД-картки вперше після досягнення 18-річного віку її донці [PERSON] , [INFO] . 02.10.2024 року [PERSON] за вих.№1223-994/1223-24 було надано відповідь, що їй необхідно надати відповідні документи про встановлення факту постійного проживання особи на території Україні станом до 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Щодо поняття «постійне проживання» представник Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області зазначає, що станом на 24 серпня 1991 року діяла система прописки, і постійне проживання визначалося за наявністю прописки в паспорті. Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», процедура встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку на вказані дати. За відсутності такої відмітки факт постійного проживання може бути встановлений лише судом. На думку представника заінтересованої особи, в поданих до Жовтоводського міського суду документах відсутні будь-які докази, що підтверджують факт проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Також відсутні документи про проживання [PERSON] , [INFO] , в неповнолітньому віці разом з матір`ю [PERSON] Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.08.2010 року Василівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, заявниця [PERSON] народилась [INFO] в м.Орджонікідзе Нікопольського району Дніпропетровської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03 липня 2010 року (а.с.10). Згідно картки платника податків [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 25 травня 2017 року за № [NUMBER] (а.с.10 зворот). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Знаменівською селищною радою Кіровоградської області 22.11.1983 року, між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 22 листопада 1983 року, актовий запис №58. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11 зворот). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернівським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 10.08.2024 року, [PERSON] народилась [INFO] в місті Маріуполь Донецької області, актовий запис про народження №06. Її батьками у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). В судовому засіданні заявницею також було надано копії свідоцтв про народження її дітей [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , який народився у м.Знам`янці Кіровоградської області, та [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м.Іллічівському, Першотравневого району, Донецької області. Матір`ю зазначених осіб є [PERSON] . Згідно Довідки від 19 травня 2023 року № 1217-7001789954 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до медичного свідоцтва про народження №709 від 29 травня 2020 року у громадянки [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в КНП «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» народилась дівчинка 29 травня 2020 року (а.с.12 зворот). Заявниця [PERSON] 21.09.2024 року звернулась до Жовтоводського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області стосовно оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку її донці [PERSON] , [INFO] . Однак, листом №1223-994/1223-24 від 02.10.2024 року Жовтоводським відділом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] було повідомлено, що їй необхідно надати документи, які б підтверджували факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року батьків [PERSON] (а.с.8-9). Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала суду покази про те, що в той час коли народилася її сестра [PERSON] , вона була вже заміжня (з 16 років). Вони жили спочатку в м.Знам`янка. В 1991 році вони переїхали в Запорізьку область, де вона ходила до школи. Вона отримала паспорт без проблем в Васильківському районі Запорізької області. Згодом вийшла заміж та переїхала до м.Жовті Води. Станом на кінець серпня 1991 року вона з мамою проживала в [ADDRESS] . У неї мамине прізвище, бо у мами на той час було дівоче прізвище - [PERSON] . З Маріуполя вони переїхали в Запорізьку область і жили по [ADDRESS] . Але чи була вона на той час зареєстрована і де - вона не знає, оскільки їй на той час було 12 років. В серпні 1991 року вона проживала в Запорізькій області с.Приморське. Інших свідків, які б це підтвердили немає, оскільки ця територія наразі окупована. Там залишився і батько. Її сестра - [PERSON] не може через це отримати паспорт. Наразі [PERSON] з сім`єю проживає в м.Кривий Ріг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала суду покази про те, що заявниця [PERSON] є її матір`ю. У матері було 8 дітей, вони її бачили рідко, бо вона майже завжди була на заробітках. Її тато й досі проживає в м.Маріуполь, останній раз вона спілкувалась з ним ще до війни. У неї не було свідоцтва про народження. У 25 років вона вперше отримала свідоцтво про народження за рішенням суду. Народилась вона в м.Маріуполь, а в 2008 році, коли їй було 10 років, вони переїхали в с.Приморське Василівського району Запорізької області. В цьому селі жила її сестра, мама їздила постійно на заробітки, вони її не бачили. Приїздила баба і забирала її. Без мами вона не могла отримати свідоцтво про народження. Після досягнення повноліття вона без свідоцтва про народження не могла отримати паспорт. Вона не розуміє чому так вийшло, але хоче жити нормальним життям. У неї є маленька донька, якій 4 роки. Підходить час йти до садочку, потім до школи, а вона не може оформити дитині документи. Свідок [PERSON] дав суду покази про те, що [PERSON] є його рідною сестрою, а заявниця [PERSON] - матір`ю. Сестра не може отримати документи, а саме паспорт. Народився він в Кіровоградській області, 1984 року, потім переїхав в м.Маріуполь з батьками. Там ходив до школи, приблизно до другого класу. Коли йому було 9-10 років вони виїхали в Запорізьку область, Василівський район, с.Приморське, там він продовжував ходити до школи. В 1991 році вони жили в м.Маріуполь з татом, мамою та старшою сестрою [PERSON] . Молодшу сестру [PERSON] він доглядав. Мама проживала біля них весь час, з території України вона не виїжджала. [PERSON] народилася в м.Маріуполь. На даний час [PERSON] не може отримати документи. Свідок [PERSON] дала суду покази про те, що її чоловік та чоловік заявниці [PERSON] були рідними братами. В 1987 році вона бачила заявницю вперше, привозила дитину до батька. У [PERSON] також жили в м.П`ятихатки брати і вона приїздила до них. Вона знає, що заявниця з сім`єю проживали деякий час в м.Маріуполь, потім в Запорізькій області. В 90-91 роках вона особисто бачила, як [PERSON] приїздила з донькою. Також, зазначила, що вони є наразі переселенцями і проживають у м.П`ятихатки в будинку її сина. Вони періодично спілкувались протягом усіх цих років. Таким чином, аналіз показів свідків свідчить про те, що [PERSON] дійсно на момент 24.08.1991 року проживала на території України, однак декілька разів змінювала постійне міце проживання за різними обставинами, але в рамках території України. Відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 року у справі №176/846/24 встановлено факти, що [INFO] в місті Маріуполь Донецької області у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, народилась дитина жіночої статі [PERSON] , а також встановлено що [INFO] в місті Маріуполь Донецької області у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, народилась дитина чоловічої статі [PERSON] . Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої\~статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої\~статті 3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга\~статті 3 Закону України «Про громадянство України»). Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня1991 року) або набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року). Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень\~статті 293 ЦПК України\~та\~статті 3 Закону України «Про громадянство України»\~і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до частин першої, другої\~статті 8 Закону України «Про громадянство України»\~особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. Статтею 8 Закону України «Про громадянство України»\~встановлюються підстави набуття громадянства України. Оскільки\~ [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, тому вказаний факт підлягає встановленню на підставі\~статті 293 ЦПК України\~та\~статті 3 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року№ 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; дітей осіб, зазначених у підпункті «а» цього пункту. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку). Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, відповідно до положень\~Закону України «Про громадянство України»\~і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Суд вважає, що\~заявником [PERSON] , яка є громадянкою України, на підтвердження своїх вимог надано достатньо належних та допустимих доказів, а саме покази свідків, відомості про місце народження її дітей, які народились до 24 серпня 1991 року на території України, її одруження на території України, що у сукупності свідчать про постійне проживання [PERSON] на території України на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року). При цьому відомостей про те, що заявниця залишала територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справ не містять. Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19, від 02 червня 2021 року у справі № 125/1472/19. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення заяви\~ [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved