Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за кредитним договором №18252-11/2022 в розмірі 26 250,00 грн, з яких: 7\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №18252-11/2022, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит та зобов`язалася його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. Також вказує, що 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №31052023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК" "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором №18252-11/2022. Оскільки відповідачка в повному обсязі не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка становить 26\~250,00 грн та складається з наступного: 7 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19\~250,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами отримані нею 11.12.2023. Враховуючи, що справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, ненадходження відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" (далі - Товариство) та [PERSON] (далі - клієнт) було укладено кредитний договір №18252-11/2022. Положеннями розділу 1 вказаного вище договору передбачено наступне: Товариство надає клієнту фінансовий кредит в межах суми 7 000,00 грн, зазначеної клієнтом в заяві, на умовах строковості, звортності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1); тип кредиту кредит, мета отримання кредиту на власні потреби клієнта, кредит надається строком на 19 днів, тобто до 05.12.2022, дата надання кредиту 17.11.2022 (п.1.2); за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення застави (п.1.3); клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства або в мобільному застосунку, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення (п. 1.12); сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 1.13); товариство підписує примірник договору клієнта кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу (п.1.18). Відповідно до умов розділу 2 договору: сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1); обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. У розділі 7 договору про надання фінансового кредиту №18252-11/2022 (реквізити та підписи сторін) зазначено рахунок [PERSON] : [NUMBER] . Вищевказаний договір було підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора W0601. У відповідності до наявного в матеріалах справи додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №18252-11/2022, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] погодили наступний графік платежів: 05.12.2022 10\~325,00 грн, з яких 7 000,00 грн сума кредиту та 3 325,00 грн проценти за користування кредитом. 17 листопада 2022 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора, було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 7\~000,00 грн; строк кредитування 19 днів; процентна ставка - 2,50 % в день; річна відсоткова ставка 912,50 % тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 264\~583,63 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 2,50 % в день з першого дня прострочення зобов`язання. 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" (далі новий кредитор) було укладено договір факторингу №31052023, відповідно до умов п.1.1 розділу 1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Ціна продажу, визначена п.3.3 розділу 3 договору, відсутня у копії договорі, наявному в матеріалах справи. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (п.1.2 розділу 1 договору). 31 травня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" було підписано акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу №31052023 від 31 травня 2023 року, у відповідності до якого, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3 177. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №18252-11/2022 в загальному розмірі 26 250,00 грн (7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем за договором №18252-11/2022 станом на 30.09.2023 становить 26 250,00 грн та складається з наступного: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 250,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №18252-11/2022, за умовами якого позичальник отримав кредит на власні потреби шляхом переказу коштів у сумі 7 000 гривень строком на 25 днів, зі сплатою відсотків. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірі, що передбачений кредитним договором, а відповідачка ці кошти отримала. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором №18252-11/2022 сам по собі не може свідчити про наявність заборгованості у відповідача. Позиція суду узгоджується із викладеною в постанові Житомирського апеляційного суду від 11.12.2024 в справі № 295/4571/24. Крім того, матеріали справи не містять доказів як на підтвердження взагалі узгодження такої істотної умови договору факторингу як ціна продажу за відступлення прав вимоги, так і відповідно оплати за договором факторингу №31052023 від 31 травня 2023 року. Також, за змістом пп.3.1.4 п.3 кредитного договору №18252-11/2022, ТОВ "Фінансова компанія" "ІНВЕСТРУМ" має право без згоди клієнта ( [PERSON] ) поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, в зв`язку із чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором , але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги до неї за укладеним кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів", як і відсутні докази отримання відповідної згоди відповідачки у порядку, передбаченому пп.3.1.4 п.3.1 розділу 3 кредитного договору. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитний договір №18252-11/2022 від 17 листопада 2022 року оскільки не підтверджено факт отримання суми кредиту позичальником, його використання відповідачем (рух коштів по рахунку, на який отримано кредит), а також відступлення права вимоги за спірним кредитним договором на користь позивача. Отже, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed