Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

В жовтні 2024 року ТОВ «Новий колектор» (надалі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 24.04.2021-100003343 від 24.04.2021 у розмірі 18000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що 24.04.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, укладено вказаний вище кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 6000 грн з первинним строком користування 14 календарних днів з дати надання за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт». Кредитор перерахував позичальниці суму кредиту, тож виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі. В свою чергу відповідачка не виконала своїх зобов`язань за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 18000 грн, з яких 6000 грн заборгованість по тілу кредиту та 12000 грн заборгованість за відсотками. 03.05.2024 між ТОВ «Споживчий кредит» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №030524-12, за яким фактор набув право вимоги до боржниці на всі суми, відступлені йому клієнтом до цього договору. В свою чергу позивачем на адресу відповідачки направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 та вимога про сплату заборгованості від 03.05.2024. Оскільки відповідачка суму заборгованості не сплатила, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду. Згідно ухвали судді від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії позовної заяви з додатками відповідачці направлено позивачем цінним листом 08.10.2024. Копію ухвали про відкриття провадження [PERSON] направлено судом за зареєстрованою адресою місця проживання, яка згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручена 16.10.2024. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, та згідно зі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 24.04.2021 [PERSON] підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) та надала ТОВ «Споживчий центр» заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальниця ознайомилася 24.04.2021 за посиланням htpp://sgroshi/com.ua/ua/faq згідно із ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цієї заявки позичальниця підтвердила однозначне та безумовне прийняття (акцепт) пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 24.04.2021-100003324 від 24.04.2024. Протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.п. 1.3 пропозиції). Відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.4 пропозиції, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора.\~ Відповідно до умов договору сума кредиту становить 6000 грн, з первинним строком на який надається кредит: 14 календарних днів з дати надання (первинний строк) за процентною ставкою «Економ»/ «Стандарт». Графік платежів: сума кредиту у розмірі 6000,00 грн та проценти у розмірі 1680,00 грн сплачуються до 08.05.2021. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру та становить 12000 грн. Після досягнення максимального розміру проценти не нараховуються. Фіксована процентна ставка «Економ» - 2% за 1 (один) день/днів користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка «Стандарт» - 2,5% за 1 (один) день/днів користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Розмір процентів відповідно до ст.\~625\~ЦК України становить 881,64% річних. Аналогічні положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем [PERSON] року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля Q488, яка підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданими, виходячи із обраних Позичальником умов кредитування. На підтвердження перерахування коштів позивачем надана квитанція від 25 квітня 2021 року, час платежу 11:57 год., на суму 6000 грн із призначенням платежу «видача за договором №24.04.2021-100003343, отримувач: 414943*51. З карточки субконто ТОВ «Споживчий центр» за період з 24 квітня 2021 року по 19 вересня 2024 року слідує, що товариство свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало у повному обсязі. 03 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №030524-12, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» передає (відступає) ТОВ «Новий колектор» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і договором, укладеним з [PERSON] , що підтверджується даними акту приймання-передачі Переліку № 1 до вказаного договору факторингу та витягом з Переліку № 1, які є додатками до договору факторингу № 030524-12 від 03.05.2024. З витягу Переліку №1 до вище зазначеного договору факторингу слідує, що за кредитним договором №24.04.2021-100003343 від 24.04.2021 року укладеним з відповідачкою заборгованість становить 18000 грн, з яких: 6000 грн. основне зобов`язання, 12000 грн. - проценти. Позивачем на адресу відповідачки було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 року за Вих. № 913, а також вимога про сплату заборгованості від 03.05.2021 за Вих. № 913. За змістом статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Частиною першою статті 205\~ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст.1077 ЦК\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч. 1\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Сукупністю наданих позивачем належних доказів доведено, що ТОВ «Новий колектор» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по спірному кредитному договору № 24.04.2021-100003324 від 24.04.2021, а [PERSON] прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатору, однак у порушення умов указаного договору остання не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована. Відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Як встановлено судом, кредит [PERSON] надавався строком на 14 календарних днів, тобто до 08 травня 2021 року. Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру та становить 12000 грн. Проте відомостей про сплату позичальницею процентів за користування кредитними коштами станом на 08.05.2021 року як підстави для пролонгації строку користування кредитом матеріали не містять. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Оскільки договір кредиту №14.04.2021-100003343 від 24 квітня 2021 не був продовжений (пролонгований) та закінчив свою дію 08 травня 2021 року, а відтак відсутні підстави для нарахування процентів за користування кредитом з 09.05.2021, тобто поза межами строку кредитування. Враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду та з огляду на погоджені сторонами умови кредитного договору розмір процентів за користування кредитом протягом 14 днів, тобто до 08.05.2021, має розраховуватись за ставкою «Економ» та становитиме 1680 грн (6000 грн/100 % х 2 % х 14 днів), що відповідає розміру процентів визначених в заявці на отримання кредиту. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №752/12685/15-ц. З позовними вимогами про захист прав та інтересів кредитодавця в охоронних правовідносинах відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до часткового задоволення та з відповідачки на користь ТОВ «Новий колектор» слід стягнути заборгованість за договором кредиту №14.04.2021-100003343 від 24 квітня 2021 з загальному розмірі 7680 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн та заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 1680 грн. Враховуючи часткове задоволення позову на 42,66 %, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 42,66 % від 2422,40 грн, що становить 1033,40 грн.

Outcome: partial