Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] про зміну розміру аліментів. В позові\~зазначено,\~що відповідно\~до рішення\~Володарсько-Волинського\~районного суду\~Житомирської області\~від 15\~липня 2010\~року (\~справа №2-422/2010)\~ стягнуто\~з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно на утримання дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] починаючи з 01.07.2010 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною- сином [PERSON] , тобто до [INFO] , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час син [PERSON] вже є повнолітнім, а молодший син [PERSON] проживає проживає спільно з нею та знаходиться на її утриманні. Самостійно забезпечити необхідний та достатній рівень життя для дитини вона не має можливості, так як отримує незначний дохід, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирсьокї області від 15 липня 2010 року по справі №2-422/2010, стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Нова Борова Житомирського району Житомирської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 12.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до суду надіслала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила. Відповідач, [PERSON] належним чином повідомлявся про час, місце та дату судового засідання відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав. Відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень\~статті 280, 281 ЦПК України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1\~статті 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частинами 1, 2\~статті 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до вимог ч. 3 ст. 183 СК України\~аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також судом враховуються положення ч. 5ст. 183 СК України, якою передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника, а на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів у безспірному порядку. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 6-143цс13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Указана правова позиція неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20,від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження№ 61-16697св21, та інших. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років: з 01 січня 2024 року 3196 грн. Як вбачається із матеріалів справи, до 15 липня 2010 року сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення\~Володарсько-Волинського\~районного суду\~Житомирсьокї області\~від 15\~липня 2010\~року (\~справа №2-422/2010) та\~виконавчого листа\~Володарсько-Волинського\~районного суду\~Житомирської області\~(\~справа№2-422/10) з [PERSON] , [INFO] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно на утримання дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] починаючи з 01.07.2010 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною- сином [PERSON] , тобто до [INFO] , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] , [INFO] , на даний час вже повнолітній. Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 08.08.2022 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи Новоборівської селищної ради за №129, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як слідує із копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно листа в/ч ОПЕРАТИВНЕ КОМАНДУВАННЯ «ПІВНІЧ» заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим провадження №20504077 у розмірі 11103,10 грн. погашено за рахунок утримання з грошового забезпечення та додаткової винагороди за травень 2024 року. Суд наголошує, що обов`язок утримувати спільного сина [PERSON] , є рівною мірою обох батьків. При цьому суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження на того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим з`являється певний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2023-2024 роках, швидких темпів зростання цін, визначений рішенням суду у справі №2-422/2010 рік аліментів не відповідає життєвим потребам дитини у харчуванні, одязі, забезпеченні її розвитку тощо. Розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів у розмірі 1/4 частини є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати сину, і який не призведе до порушення прав та інтересів відповідача. Протягом розгляду справи в суді стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, при цьому судом встановлено, що позивач здійснює самостійно утримання та виховання дитини. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного відсутні підстави для сплати зміненого розміру аліментів з дня звернення позивача до суду з позовом. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, відповідач є особою працездатного віку, суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на думку суду є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7\~СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини і не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved