Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача неустойку в розмірі 399752 грн та упущену вигоду 125637 грн, а всього 525389 грн, а також вирішити питання про судові витрати. У мотивування позову вказувала, що між позивачем, яка є фізичною особою підприємцем, та відповідачем було укладено Договір доручення та Додаток № 1 до нього, відповідно до яких сторони домовились про виключне право позивача на вчинення від імені та за рахунок відповідача всіх юридичних дій, передбачених договором. Сторони домовились, що ця умова договору є істотною, тому відповідач утримується від самостійного вчинення таких дій протягом строку договору. За вказаними договору сторони погодили, що продаж земельної ділянки має бути здійснений за ціною не менше ніж 199876 грн. Розмір винагороди позивача становить розмір, який перевищує вартість фактичної ціни продажу та вартістю, яка обумовлена договором. Договором також встановлено забезпечення зобов`язань у виді перерахування позивачем відповідачу коштів у розмірі вартості земельної ділянки, який підлягає поверненню після продажу цієї земельної ділянки. На виконання вказаних обов`язків для забезпечення їх виконання 22 грудня 2023 року позивачем здійснено оплату відповідачу в розмірі 199876 грн. Крім того, того ж дня для виконання договору відповідачем була укладена відповідна довіреність. Надалі, 15 січня 2024 року представником відповідача було надано для реєстрації заяву про намір продажу земельної ділянки та відповідний проект договору продажу вказаної земельної ділянки, вартість якої визначена 325513 грн. Проте, 08 березня 2024 року на рахунок позивача надійшли кошти 199876 грн з призначенням платежу - повернення забезпечення за договором доручення. Надалі, позивач, звернувшись до нотаріуса, дізналась, що відповідач скасував довіреність на представництво від 01 березня 2024 року, але відповідне повідомлення скасування довіреності або про відмову від договору доручення позивачу не надходило. Крім цього, з державних реєстрів позивач дізналась про самостійний продаж відповідачем 07 травня 2024 року вказаної земельної ділянки. Такими діями відповідач порушив умови укладеного договору та додатку до нього. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2024 року справу передано на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою судді від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Прогонного Є.М. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо реєстрації обтяження речового права у вигляді наміру від 15 січня 2024 року щодо продажу земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,1553 га, з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208, що розташована на території Білківської сільської ради Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області (запис №53303290, індексний номер рішення: 71128186, запис здійснено на підставі заяви про намір щодо продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, серія та номер: 47, виданий 15 січня 2024 року, видавник: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Прогонний Є.М., та документи, що були створені або отримані, при виконанні дій нотаріуса після реєстрації наміру щодо продажу в порядку статті 130-1 Земельного кодексу. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору серія та номер: 2089 від 07 березня 2024 року купівлі-продажу земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,1553 га, з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208, що розташована на території Білківської сільської ради Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 27 листопада 2024 року 14.00. Представник відповідача звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. При цьому зауважив, що за умовами договору доручення передбачено не тільки відносини з доручення (представництва) інтересів відповідача позивачем, але й встановлювалися обмеження в розпорядженні земельною ділянкою, яка належала відповідачу на праві приватної власності. Отже, зазначений договір доручення підлягав державній реєстрації, яка не була здійснена, а тому вказаний договір не може вважатися укладеним. Крім того, ЦК України встановлює нікчемність правочину, який обмежує можливість фізичній особі мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки. Також відповідач вказував, що договір доручення суперечить нормам ЦК України, зокрема положенням статей 1008, 1009 цього кодексу щодо права сторін відмовлятись від такого договору, що не є підставою для відшкодування збитків. Крім того відповідач вказував, що взяття позивачем проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки до уваги при розрахунку упущеної вигоди є необґрунтованим, оскільки на момент фактичного продажу ділянки договір доручення та вказаний проект припинили свою дію. Представник позивача направив суду відповідь на відзив, у якому наполягав на задоволенні позовних вимог та зауважував, що посилання відповідача на неукладеність договору доручення є необґрунтованим, оскільки з такими позовними (зустрічними) вимогами відповідач не звертався, а сторони фактично виконували його умови. Крім того, посилання відповідача на нікчемність договору є необґрунтованим та не відповідає практиці Верховного Суду з цього питання. Також позивач зауважує, що скасування довіреності не є відмовою довірителя від договору доручення, приймаючи також до уваги, що позивач не отримувала повідомлення про скасування такої довіреності. Вказує на дотримання законодавства щодо продажу земельної ділянки, сповіщено суб`єктів переважного права купівлі вказаної земельної ділянки та складання і реєстрація протоколу про намір її продажу. Представник відповідача направив суду заперечення (на відповідь на відзив), в якому підтримав доводи його відзиву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому повторно вказував, що договір доручення є неукладеним через відсутність відповідної державної реєстрації. Також зауважував, що фактично виконання умов договору доручення не було, оскільки укладення довіреності та вчинення на її підставі реєстраційних дій є самостійним правочином і не випливає/залежить на/від договору доручення, а перерахування коштів відбулося позивачу виключно як фізичній особі. Крім того, повторно наполягав на нікчемності положень договору доручення. Наголошував, що в цьому випадку, з урахуванням п. 6 Договору доручення, скасування довіреності і є відмовою від договору доручення. У судовому засіданні представник позивача адвокат Єкімов І.С. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Довгалюк Р.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 червня 2015 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 3,1553 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки - 1824780600:02:000:0208 (а.с.16). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21 грудня 2023 року та від 15 січня 2024 року земельна ділянка, яка знаходиться на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, площею 3,1553 га, з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Інші речові права: ТОВ «Аграрні системні технології» є орендарем вказаної земельної ділянки строком на 10 років з 27 серпня 2015 року; ТОВ «Фастів Агро» є суборендарем вказаної земельної ділянки строком на 2 роки, 6 місяців, 26 днів (а.с. 16-18, 124-125). 21 грудня 2023 року [PERSON] (довіритель) та [PERSON] (повірений) уклали договір доручення № 32/1824780600:02:000:0208 (далі - Договір доручення), відповідно до якого повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя вчинити юридичні дії, необхідні, спрямовані та пов`язані з підготовкою до продажу та проведенням продажу земельної ділянки, загальною площею 3,1553 га з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208, що розташована на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області та належить Довірителю на праві приватної власності (а.с. 18-19). Для належного виконання Повіреним зобов`язань за цим договором, Довіритель зобов`язується одночасно з укладенням цього Договору видати на ім`я Повіреного довіреність, яка посвідчується нотаріально. За необхідності та при наявності вказівки Повіреного щодо цього до довіреності мають бути включені також наймані працівники повіреного та особи, що надають йому цивільно-правові послуги для належного виконання даного Договору (п. 6 Договору доручення). Сторони домовилися, що даним Договором встановлено виключне право на вчинення від імені та за рахунок Довірителя всіх юридичних дій, передбачених Договором. Сторони визначають дану умову як істотну умову Договору, тому Довіритель утримується від самостійного вчинення таких дій протягом строку дії даного Договору (п. 7 Договору доручення). Довіритель зобов`язаний утримуватися від продовження строку дії діючого, на момент укладення цього Договору, договору оренди Земельної ділянки, укладення нового договору оренди Земельної ділянки, укладення будь-яких інших договорів, предметом чи наслідками укладення яких може бути перехід будь-яких прав щодо Земельної ділянки або їх додаткове обтяження (п. 9.2 Договору доручення). Довіритель зобов`язаний не здійснювати будь-які заходи по отриманню коштів та не отримувати кошти по діючому договору оренди за майбутні періоди оренди ( п. 9.3 Договору доручення). Крім того, сторони також уклали Додаток № 1 до Договору доручення № 32/1824780600:02:000:0208 від 21 грудня 2023 року ( далі - Додаток № 1), відповідно до п. 1 якого, сторони погодили, що продаж Земельної ділянки має бути здійснено за ціною не менше ніж 199876 грн. Сторони домовилися, що продаж земельної ділянки має бути здійснено за ціною не менша ніж та, що вказана у цьому пункті Додатку № 1 до Договору. При цьому Повірений не обмежений в праві продати Земельну ділянку за більшою ціною, але не має права продати за меншу ціну (а.с. 18-19). На забезпечення дійсності зобов`язань щодо виключного права Повіреного (п. 7 Договору) та виконання ним обов`язків згідно п. 8, останній протягом 1 банківського дня після підписання даного Договору перераховує Довірителю на його банківський рахунок кошти у розмірі мінімальної ціни Земельної ділянки, вказаної у п. 1 цього Додатку № 1 по Договору доручення. Дане перераховування є договірним видом забезпечення виконання зобов`язання Повіреним, згідно ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України та підлягає поверненню Повіреному після прийняття зобов`язань Сторін по даному договору або при порушенні довірителем умов цього Договору (п. 3 Додатку № 1). Сторони погодили, що повернення забезпечення зобов`язання згідно п. 3 даного Додатку № 1 до Договору доручення можливе шляхом одностороннього заліку Повіреним зустрічних однорідних вимог (п. 4 Додатку № 1). За виконання доручення на умовах цього Договору, Довіритель сплачує повіреному плату у розмірі перевищення вартості продажу Земельної ділянки над ціною, визначеною Довірителем в п. 1 даного Додатку. Належна Повіреному винагорода може виплачуватися йому Довірителем також шляхом безпосереднього утримання Повіреним, належної останньому. Витрати, пов`язані з виконання доручення, Повірений компенсує за рахунок власної винагороди. Розрахунок винагороди надається Повіреним Довірителю одночасно зі звітом про виконану роботу і є його складовою частиною (п. 5 Додатку № 1). Сторони домовилися, що у випадку порушення виключного права Повіреного (п. 7 Договору ) Довірителем, порушення підпункту 9.2. даного Договору, або самостійного продажу Довірителем Земельної ділянки будь-яким третім особам, Довіритель сплачує на користь Повіреного неустойку у подвійному розмірі мінімальної ціни Земельної ділянки, що визначена у п. 1 цього Додатку № 1. Сплата неустойки здійснюється протягом 3 банківських днів з дати порушення умов Договору (п. 6 Додатку № 1). Сторони домовилися, що у випадку порушення Сторони домовилися, що у випадку порушення п.п. 9.3 даного Договору Довіритель сплачує на користь Повіреного неустойку у подвійному розмірі мінімальної ціни Земельної ділянки, що визначена у п. 1 Додатку № 1 до Договору Доручення. Майбутні періоди оренди розраховуються з дати реєстрації Земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за новим власником. Сплата неустойки здійснюється протягом 3 банківських днів з дати порушення умов договору (п. 6 Додатку № 1). Відповідно до платіжної інструкції № 31 від 22 грудня 2023 року [PERSON] перерахувала [PERSON] 199876 грн для зарах. РНКПП [NUMBER] [PERSON] . При цьому у призначенні вказано: забезп.викон.повір за дог.дор.№ 32/1824780600:02:000:0208 від 21.12.2023 п.3 дод.1 до дог., ст. 546 ЦКУ. Без ПДВ. 22 грудня 2023 року [PERSON] з метою належної реалізації доручення за Договором доручення № 32/1824780600:02:000:0208 від 21.12.2023 щодо продажу земельної ділянки, загальною площею 3,1553 га, з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208 уклала довіреність (мерія та номер - НТА 086742), якою уповноважила [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на, зокрема, бути її представником (а.с. 20, 21, 113). Відповідно до заяви про намір щодо продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 15 січня 2024 року, [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , звернулась до Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу із заявою, в якій повідомила про намір щодо продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка виділена для ведення особистого селянського господарства площею 3,1553 га з кадастровим номером: 1824780600:02:000:0208, яка розташована на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Також зазначено, що переважне право купівлі земельної ділянки другої черги належить орендарю ТОВ «Аграрні Системні Технології». Повідомлено про намір продажу земельної ділянки за ціною 325513 грн. Дата майбутньої угоди - не пізніше ніж через 2 місяці з дати державної реєстрації даного наміру щодо продажу. Додатком є проект договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (а.с. 21, 22, 112). Повідомленням № 5/01-16 від 15 січня 2024 року, завіреним приватним нотаріусом, повідомлено ТОВ СП «Аграрні Системні Технології» про намір [PERSON] продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка виділена для ведення особистого селянського господарства площею 3,1553 га з кадастровим номером: 1824780600:02:000:0208, яка розташована на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. До вказаного повідомлення також додано проект договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки (а.с.119). Витягом з державного реєстру речових прав № 361923990 від 15 січня 2024 року підтверджується державна реєстрація обтяження - заяви про намір щодо продажу земельної ділянки від 15 січня 2024 року (а.с.22, 126). Відповідно до протоколу про наміри від 29 січня 2024 року [PERSON] (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2) домовились про те, що Сторона 1, яка є повіреним та представником [PERSON] , яка є власником земельної ділянки на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, площею 3,1553, з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208, зобов`язується протягом 60 календарних днів провести всі необхідні дії та заходи для підготовки по продажу земельної ділянки Стороні 2. Сторони також домовились про ціну продажу вказаної земельної ділянки - 325513 грн (а.с.25). Згідно з платіжною інструкцією № @2PL532511 від 08 березня 2024 року [PERSON] перерахувала [PERSON] 199876 грн. При цьому у призначенні платежу зазначено: повернення забезпечення за дог.доручення № 1824780600:02:000:0208 від 21.12.2023Р. п.3 Дод1 Договору БезПДВ_платіж за власні кошти, [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 371592056 від 27 березня 2024 року земельна ділянка, яка знаходиться на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, площею 3,1553 га, з кадастровим номером 1824780600:02:000:0208 належить ТОВ «Акріс Ленд» на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 2089, від 07 березня 2024 року (а.с. 27-31). Згідно з повним витягом Єдиного реєстру довіреностей (перевірки дійсності довіреності) від 27 березня 2024 року довіреність НТА 086743 від 22 грудня 2023 року, якою [PERSON] уповноважувала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] припинено 01 березня 2024 року (а.с. 32). Відповідно до заяви [PERSON] від 04 березня 2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу, остання відкликає заяву про намір продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,1553 га, кадастровий номер 1824780600:02:000:0208, яка розташована на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, від 15 січня 2024 року. Також просила вилучити з Державного реєстру на нерухоме майно запис про обтяження № 55303290 (намір власника земельної ділянки щодо продажу земельної ділянки) (а.с. 129). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 368328602 від 04 березня 2024 року (а.с. 132). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 березня 2024 року [PERSON] (продавець) та ТОВ «Акріс Ленд» (покупець) уклали договір про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,1553 га, кадастровий номер 1824780600:02:000:0208, яка розташована на території Балківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Продаж здійснено за 250000 грн (а.с. 147-148). Вказане також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 368975573 від 07 березня 2024 року. Відповідно до положень ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного (ч. 2 ст. 1000 ЦК України). За приписами ст. 1007 ЦК України довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договоромзабезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення (п. 1 ч. 2 ст. 1007 ЦК України). Згідно зі ст. 1008 ЦК України Договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі, зокрема, відмови довірителя або повіреного від договору. Довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною (ч. 2 указаної статті). Особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту.Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин (частини 1, 3 ст. 214 ЦК України). З огляду на викладене суд доходить до висновку, що відповідач в розумінні ст. 214 ЦК України від договору доручення не відмовився, а тому на нього на момент виникнення спірних правовідносин розповсюджувались обов`язки за вказаним договором. При цьому суд зауважує, що скасування довіреності та розірвання договору доручення не є поняттями тотожними та до них застосовується різна правова процедура розірвання та/або відмови. Доводи відповідача щодо нікчемності договору доручення через невідповідність його форми не є слушними з огляду на таке. Відповідно до положень ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Стаття 27 ЦК України передбачає, що правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, є нікчемним. Відповідно до положень ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Положеннями ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації прав підлягаютьобтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомостізаборона відчуження та/або користування. З системного аналізу положень договору доручення Суд доходить висновку про те, що вказаним договором не встановлено саме безпосередньо заборону/обтяження у виді заборони розпорядження земельної ділянки, а п. 9.2, 9.3 договору є умовою належного та добросовісного виконання договору з урахуванням передбаченого законом виключного права повіреного безпосередньо виконувати договір доручення. Також суд зауважує, що такі висновки узгоджуються та підтверджується самим фактом безперешкодного продажу відповідачем своєї земельної ділянки. Крім того, з цих же підстав, а також, зважаючи, що предметом договору доручення є певні юридичні дії саме повіреного, суд констатує, що форма укладеного договору відповідає вимогам закону. Доводи відповідача щодо неукладеності Договору доручення спростовуються фактом виконання відповідачем умов вказаного договору шляхом видачі Довіреності на позивача для належного виконання цього договору, а також перерахуванням позивачем коштів відповідачу для забезпечення зобов`язань, обумовлених Договором доручення та Додатком № 1 до нього. При цьому суд ураховує, що доводи відповідача про те, що перерахування коштів здійснювалось позивачу як фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю спростовується матеріалами справи, зокрема самим платіжним дорученням, де у призначенні платежу вказано те, що кошти перераховані саме як забезпечення виконання за Договором доручення. Більш того реквізити отримувача, на які було здійснено перерахування, співпадають з реквізитами, які зазначені у договорі доручення № 32/1824780600:02:000:0208 від 21 грудня 2023 року та Додатку № 1 до нього, який відповідач уклав з позивачем саме як з фізичною особою - підприємцем. Посилання сторони відповідача на те, що позов поданий неуповноваженою особою, тобто позивачка звернулась до суду як фізична особа, в той час, коли вона є фізичною особою - підприємцем, в даному випадку не має вирішального значення для вирішення спору, оскільки не впливає на юрисдикцію спору з огляду на те, що відповідачка є фізичною особою. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що відповідач договір доручення не розірвала та відчужила належну їй земельну ділянку, вказаними діями порушила умови договору доручення щодо самостійного вчинення дій, спрямованих на відчуження земельної ділянки, що на виконання п. 6 Додатку № 1 є підставою для виплати неустойки у подвійному розмірі мінімальної ціни Земельної ділянки, визначеної у п. 1 Додатку № 1 (199876 грн х 2 ), що дорівнює 399752 грн. Проте відповідно до положень ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер, а тому й розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами в конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частин 1, 2 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто в межах судового розсуду.Відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права (див. постанову ОП КГС ВС у справі 911/2269/22 у постанові від 19 січня 2024 року). Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Зважаючи, що розмір неустойки за договором доручення складає 399752 грн, обумовлена Додатком №1 вартість земельної ділянки визначена 199876 грн, фактична вартість земельної ділянки за якою було здійснено її відчуження становить250000 грн, Суд, виходячи з принципів розумності, справедливості, пропорційності та верховенства права,та враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, доходить висновку про зменшення розміру неустойки до 25000 грн. Такі висновки суду, зокрема щодо зменшення розміру неустойки також узгоджуються з послідовною судовою практикою (див., наприклад, постанови ВП ВС від 20березня 2019 у справі № 902/417/18, від 20 березня 2019 у справі № 761/26293/16-ц) Щодо позовних вимог стосовно упущеної вигоди суд виходить з такого. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України збитками єдоходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 127/16524/16-ц). Як вже було встановлено судом, позивач, звертаючись з позовом, надав нотаріально засвідчену заяву від 15 січня 2024 року щодо продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за ціною 325513 грн з проєктом договору купівлі-продажу, а також протокол про наміри купівлі -продажу вказаної земельної ділянки за 323513 грн. З огляду на викладене та враховуючи п. 5 Додатку № 1, який визначає розмір винагороди повіреного, суд уважає, що матеріалами справи підтверджується наявність упущеної вигоди та її розмір (325513-199876 = 125637 грн). Отже за результатом судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Частково задовольняючи позов, суд також вирішує питання про розподіл судових витрат. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом сплатив судовий збір у розмірі5253,89 грн. Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, у відшкодування витрат на судовий збір з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1507,9 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial