Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У вересні 2024 р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 08.11.2021, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 12.09.2024 становить 43 335,78 грн, яка складається з: 35 698,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 636,94 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості загальним розміром 43 335,78 грн та судові витрати зі сплати судового збору розміром 2 422,40 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. 27.09.2024 отримано відповідь № 813253 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформовану засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з якої випливає, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , УНЗР [NUMBER] , зареєстрована на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48). Ухвалою від 27.09.2024 витребувано від Мінсоцполітики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо [PERSON] (а.с. 49). 24.10.2024 до суду надійшла відповідь Мінсоцполітики відповідно до якої станом на 09.10.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про запитувану особу міститься така інформація: [PERSON] ; РНОКПП [NUMBER] ; місце народження: місто Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, дата: [INFO]; особа була зареєстрована та фактично проживала: [ADDRESS] ; адреса листування та фактичного проживання: [ADDRESS] з 12.05.2022; телефон: [NUMBER] ; відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її зниклою безвісти - відсутні (а.с. 52). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання (а.с. 53). Представник позивача в позовній заяві та в окремому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 5 зворот, а.с. 45). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 25.10.2024, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 61). Також додатково копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви було надсилано на електронну пошту відповідача, повідомлену банку під час оформлення кредитного договору (а.с. 62). Крім цього, додатково, копію ухвали від 24.10.2024 разом із позовною заявою з додатками було направлено відповідачу за адресою листування та фактичного проживання, відповідно до відповіді Мінсоцполітики, рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 11.11.2024 про невручення. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у позовній заяві та окремому клопотанні, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. 08.11.2021 між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 27-38). Цього ж дня відповідач ознайомилась із Паспортом споживчого кредиту (а.с. 22-26). Згідно з випискою за договором № б/н за період 01.12.2021-12.09.2024 відповідач користувався кредитною карткою, використовував кредитний ліміт, здійснював погашення позики та відсотків тощо (а.с. 39). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими був ознайомлений позичальник. Матеріали справи містять підтвердження, що відповідач ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та інформацією про умови кредитування, а також що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданих АТ КБ «ПриватБанк» розрахунків заборгованості випливає, що станом на 12.09.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 43 335,78 грн, яка складається з: 35 698,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 636,94 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Зазначені розрахунки не були спростовані відповідачем під час розгляду справи з урахуванням принципу змагальности (а.с. 40-42). Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та відсотки у визначений договором строк не повернув. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved