Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

30 вересня 2024 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача кошти у сумі 12 826 грн. 00 коп. надміру виплачених, у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, мотивуючи тим, що відповідно до поданої заяви від 28 серпня 2023 року відповідачу було призначено та виплачено державну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року. В ході перевірки інформації по верифікації було встановлено, що відповідач здійснював переміщення транспортного засобу через митний кордон України. Окрім того, в період декларування доходів відповідачем було отримано дохід від продажу 11 квітня 2023 року автомобіля «Volkswagen Golf», 1998 року випуску, за 30 000 грн., 13 травня 2023 року - автомобіля «MAZDA 5» за 50 000 грн. При зверненні за допомогою відповідач не вказав доходи від продажу автомобілів в розділі II декларації. Внаслідок подання відповідачем недостовірних даних, позивачем було здійснено надмірне нарахування та виплату коштів допомоги малозабезпеченим сім`ям в період з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року в розмірі 12 826 грн. 00 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав у ньому наведених, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено, 28 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Одночасно відповідачем було подано Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 28 серпня 2023 року. В розділі II Декларації про доходи та майновий стан від 28 серпня 2023 року, в якому відображаються відомості про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за період з 01 січня 2023 року до 30 червня 2023 року відповідач зазначив, що у нього немає доходу. Також, в заяві від 28 серпня 2023 року відповідач вказав, що підтверджує відсутність змін у складі сім`ї (при повторному зверненні). Він усвідомлює, що наведені ним відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Йому повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, компенсації та пільг, він зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї його попереджено. Як слідує з інформації верифікованої з Міністерством фінансів України 01 березня 2024 року було виявлено, що [PERSON] здійснював купівлю товарів довгострокового вжитку за межами України. Як слідує з інформації наданої РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області на запит позивача відповідачем в період декларування доходів було продано 11 квітня 2023 року автомобіль «Volkswagen Golf», 1998 року випуску, за 30 000 грн., 13 травня 2023 року автомобіль «MAZDA 5», 2008 року випуску, за 50 000 грн. Відповідно до довідки № 121 від 14 червня 2024 року розмір переплати у відповідача становить 12 826 грн. 00 коп. 20 серпня 2024 року відповідач отримав лист Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради № 08-1348 з пропозицією внести до 10 серпня 2024 року надміру виплачену допомогу сумі 12 826 грн. Проте, на день розгляду справи кошти не повернув. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. А як зазначено в статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на момент призначення допомоги), призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, яка діяла на момент призначення допомоги) встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Згідно з пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (в редакції, яка діяла на момент призначення допомоги), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року (далі - Порядку), державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, а також іншим малозабезпеченим сім`ям у випадках, установлених законом, які з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. За змістом пункту 7 Порядку розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї. Відповідно до п. 11-2 Порядку якщо на дату звернення за призначенням державної соціальної допомоги у складі малозабезпеченої сім`ї є особа, яка втратила працездатність, в тому числі особа, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого зазначеною статтею, державна соціальна допомога призначається незалежно від сплати/несплати нею (за неї) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи. Пунктом 25 Порядку передбачено, що якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що відповідач з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року отримував державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, проте відповідач не повідомив структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про отримання доходу від продажу автомобілів та не зазначив про це в декларації від 28 серпня 2023 року, що призвело до надмірного нарахування державної допомоги. У такий спосіб [PERSON] проявив недобросовісність, яка є підставою для повернення ним позивачу безпідставно одержаних коштів. Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї за період з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року на загальну суму 12 826 грн. 00 коп. була перерахована та виплачена відповідачу без достатньої правової підстави, внаслідок свідомого не повідомлення відповідачем інформації, що впливає на призначення допомоги. Оскільки відповідачем добровільно не було повернуто позивачу 12 826 грн. 00 коп., відповідно на користь позивача слід стягнути вказану суму. За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved