Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах за підставою ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків. З 20.12.2023 року діти перебувають у Коростенському міському центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Віри, Надії, Любові», по заяві батьків, [PERSON] , [PERSON] . За весь період перебування дітей у закладі, мати та батько жодного разу не звернулися до служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради по питанню повернення дітей в родину. Родина гр. [PERSON] , гр. [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом. Мати дітей, [PERSON] не має постійного місця проживання, не працює, має шкідливі звички у вигляді алкоголю та наркотиків. Батько дітей, [PERSON] проживає з іншою жінкою, офіційно не працевлаштований. Батьки дітей, [PERSON] , [PERSON] , не піклуються: про фізичний - і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не дають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не цікавляться їх здоров`ям та нехтують їх потребами. Гр. [PERSON] , гр. [PERSON] ухиляються від виховання дітей, свідомо нехтують своїми обов`язками та не можуть забезпечити донькам нормальні умовидля розвитку, навчання та виховання. Просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також просить стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно з кожного, але не менше ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, зазначили, що він працює, має постійний дохід, має житло, має сім`ю. В задоволенні позову щодо нього просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в вукупності з письмовими матеіралами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі у справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 20.12.2023 року діти перебувають у Коростенському міському центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Віри, Надії, Любові», по заяві батьків. Родина гр. [PERSON] , гр. [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом. Мати дітей, [PERSON] не має постійного місця проживання, не працює, має шкідливі звички у вигляді алкоголю та наркотиків, не піклується: про фізичний - і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не дає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не цікавиться їх здоров`ям та нехтує їх потребами. Гр. [PERSON] ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обов`язками та не можє забезпечити донькам нормальні умовидля розвитку, навчання та виховання. Вищевказані обставини стверджуються інформаційним листом Центру соціальних служб від 17.05.2024 року, довідкою ГУНП в Житомирській області, інформаційним листом Коростенського міського ліцею №9, актом обстеження умов проживання дітей від 23.12.2020 року, висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради, з якого вбачається доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , гр. [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №405 від 10.07.2024 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування з питання доцільності позбавлення батьківських правгр. [PERSON] , гр. [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Поведінка відповідача [PERSON] , яка тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не цікавиться їх життям та здоров`ям, свідчить про її байдуже ставлення до дітей та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнії дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно дітей. Разом з тим, враховуючи ставлення [PERSON] до викоанання своїх батьківських обов`язків, його ставлення до дітей, те, що він працевлаштувався, має постійний стабільний дохід, створив нову сім`ю, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, враховуючи інтереси дітей, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому позрвні вимоги вчастині позбавлення батьківських прав [PERSON] задоволенню не підлягають. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідачів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають сятгнгенню з відповідачів, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial