Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , який є її чоловіком. В обґрунтування своєї заяви вказала, що 13.06.2023 близько 12 год. 00 хв., її чоловік покинув своє місце перебування та проживання за адресою: [ADDRESS] і більше не повернувся. З 20.06.2023 року до ЄРДР були внесені відомості про зникнення [PERSON] за заявою [PERSON] за № 12023100050002234 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України, яке закрито 30.11.2023. Зазначає, що [PERSON] , був похилого віку, на час зникнення йому було майже 82 роки, він мав хронічні захворювання серця, постійно проходив лікування та приймав ліки. Всі розшукові заходи результату не дали. На підставі вищевикладеного, з метою оформлення спадкових прав на майно [PERSON] , заявниця просить суд оголосити його померлим. Заявниця та її представниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд за їх відсутності, ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заявниця є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). Місцезнаходження [PERSON] , заявниці не відомо. Нею вжиті були заходи щодо розшуку особи та подано заяву до органів Національної поліції, проведеними розшуковими діями місцезнаходження чоловіка не виявилось можливим. Згідно витягу з ЄРДР кримінального провадження №12023100050002234 за заявою [PERSON] від 19.06.2023 внесено відомості 20.06.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України, за обставинами, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, а саме [PERSON] покинув місце перебування за адресою: [ADDRESS] . 30.11.2023 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України (а.с. 16). Ухвалою суду від 18.09.2024 року, судом було витребувано з Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України, Державної міграційної служби України, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації інформацію про [PERSON] за період часу з 13.06.2023 по дату надання інформації включно, однак, як вбачається з відповідей, які надійшли на адресу суду запитувана інформація щодо нього відсутня. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою по квартирі в м. Києві, з сім`єю [PERSON] товаришує дуже давно, [PERSON] з червня 2023 року не бачила, зник, після того, як поїхав на дачу. Згідно зі ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання, відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Відповідно до положень ч. 2 та 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Досліджені судом докази, покази свідка, вказують на те, що з 13.06.2023 року [PERSON] знаходився в розшуку як безвістно зниклий, з того часу він відсутній за місцем свого постійного проживання, відомості про його місце перебування невідомі, вжиті органами внутрішніх справи заходи щодо його розшуку виявились безрезультатними, що свідчить про обґрунтованість вимог про визнання [PERSON] померлим. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника з підстав та у обсязі, що зазначений вище.

Outcome: approved