Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Укрглобал-фінанс» (по тексту позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору № 1225167, укладеного 09.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , останні отримав кредит в розмірі 20\~000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування )912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронній формі. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 09.01.2024 на платіжну карту [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк». 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 1225167 твід перейшло о позивача. Позивач вказує, що первісний кредитор ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало взяті на себе зобов`язання. Проте, відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, яка станом на 24.04.2024 становить 119 000, 00 грн. та складається з: - 20 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; - 99 000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період із 29.01.2024 по 29.07.2024. Просить суд стягнути із відповідача прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 20 000 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 99\~000 грн. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 23.09.2024 представник позивача адвокат Руденко К.В., в інтересах ТОВ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» через систему «Електронний Суд» звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1 -6). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 60-62). 04.11.2024 ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області закрито підготовче засідання у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с. 81-82). У судове засідання представник позивача не з`явився. 21.10.2024, 04.11.2024 та 20.11.2024 до суду скерував клопотання. за змістом яких просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 74, 79, 91). Відповідач у судове засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, причини неявки суду не відомі (а.с. 65, 68, 76, 87-90, 95). Виходячи з приписів ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення\~ Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У даній справі предметом розгляду є стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у відповідності до\~ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору № 1225167 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 09.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ Кредит» (далі\~Первісний Кредитор) та [PERSON] (далі Відповідач/Позичальник), відповідачу надано кредит у розмірі 20\~000,00 грн. (а.с. 9-12) Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Пунктом 1.3 договору визначено строк кредиту 365 днів. Відповідно до п. 1.4 визначено періодичність платежів зі сплати процентів кожні 5 днів. Пунктом 1.5.1 договору визначено стандартну процентну ставку - 2,5 % в день. Згідно з п. 1.5.2 договору визначено знижену процентну ставку 1.75% в день, котра застосовується якщо споживач до 14.01.2024 або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 542068,32% річних (п. 1.7.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 202\~500 грн. Відповідно п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача ): - у розмірі 45000,00 грн. на користь споживача; - у розмірі 11250,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування, відповідно до п. 3.5 Кредитного договору. Згідно умов п. 3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати сплату процентів за користування кредитом відповідно до Графіку платежів., уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Сторонами договору узгоджений Графік платежів, котрий викладений у додатку № 1 до договору (а.с. 13). Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту (а.с. 14-15) та Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «»СЕЛФІ КРЕДИТ», у яких міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту. (а.с. 21-29). Видача кредитних коштів в розмірі 20\~000,00 грн. відповідачу підтверджена випискою АТ «ПриватБанк» за період із 09.01.2024 по 14.01.2024 (а.с. 72). Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором № 1225167 від 09.01.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.07.2024 заборгованість відповідача складає 119 00,00 грн., з яких 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 99\~000,00 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 17-20). 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі\~Клієнт) та ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі\~Фактор) укладено договір факторингу №\~29/07/2024 (а.с. 36-42). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, клієнт відступає (передає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціна договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Пунктом 2.2 Договору факторингу встановлено, що загальний розмір заборгованостей, права вимоги по яких відступаються, складає 94\~208\~864,59 грн станом на дату підписання договору. Згідно п. 2.3 Реєстр боржників на паперовому носії підписується уповноваженими представниками сторін і є невідємною частиною цього договору. Пунктом 2.5 договору факторингу визначено, що за фінансування під відступлення прав вимог згідно з цим договором клієнт сплачує фактору плату у розмірі 100 грн., без ПДВ. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу , сторони домовилися, що фінансування складає 1\~838\~137,38 грн. Платіжною інструкцією №1118 від 29.07.2024 підтверджується сплата фактором суми фінансування за договором факторингу № 29/07/2024 в сумі 1\~838\~137,38 грн. (а.с. 43). Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» від ТОВ «Селфі редит» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 1225167 від 09.01.2024 на загальну суму заборгованості 119\~000,00 грн. (а.с. 44). Отже, позивач набув право вимоги за зазначеним вище кредитним договором. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає\~Закон України «Про споживче кредитування». Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». У\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, що врегульовано в частині другій\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено. Таким чином,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. У даній справі предметом розгляду є стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у відповідності до ст. 1048 ЦК України. Суд вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення між ТОВ «»СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем Договору № 1225167 від 09.01.2024 та отримання останнім кредитних коштів в сумі 20\~000,00\~грн. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. Зі змісту укладеного кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с.5-10). Підписавши кредитний договір, відповідач погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо б вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість, відповідач погодився зі своєї сторони на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Суду не надано доказів визнання Договору № 1225167 від 09.01.2024 або його окремих положень недійсними, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Позивач набув право вимоги за зазначеним вище кредитним договором на підставі договору факторингу від 29.07.2024 № 29/07/2024. Суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору та розміру заборгованості, а відповідачем доказів на спростування вказаних обставин не надано. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед кредитором станом на 29.07.2024 становить 119 000 грн. та складається з: - 20 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; - 99 000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві представник ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» адвокат Руденко К.В. просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надану професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Вказував, що позивачу було надано ряд адвокатських послуг, на підтвердження чого долучив: договір про надання юридичних послуг від 02.08.2024 № 02/08/2024 (а.с. 45-46). Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 47), акт приймання - передачі наданих послуг № 4 від 30.08.2024, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 4 від 30.08.2024, де наведено перелік виконаних робіт: складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] , вартість цієї послуги 10\~000 грн.; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1352 від 06.09.2024 року про оплату ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» адвокату [PERSON] коштів в сумі 10\~000 грн. за надання юридичних послуг; довіреність від 26.02.2024 року видану ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» - адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів товариства в судах України (а.с. 45-51). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн, понесення яких підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1373 від 19.09.2024 (а.с. 52) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. \~ \~ \~ \~Покликаючись на положення статей\~259,\~263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved