Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

12.06.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 22627,20 грн., та моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив наступне. 05.06.2022 року між [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , було укладено договір оренди житлового приміщення. Відповідно до умов зазначеного договору, [PERSON] передала відповідачу у тимчасове користування квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 2201178 від 23.03.2006р., квартира належить [PERSON] на праві приватної власності. Квартира надавалася з усіма невід`ємними технічними приладами та меблями. Договір найму житла було укладено 05 червня 2022 року до 05 вересня 2022 року, проте відповідач жив там до травня 2023 року, залишивши заборгованість по комунальних послугах та пошкодження газового лічильника. Як виявилося згодом, заборгованість виникла через несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ або комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, про що направлено повідомлення разом із актом-розрахунком необлікованих об`ємів природного газу. Відповідно, було здійснено нарахування необлікованих об`ємів природного газу з 11.01.2023р. по 01.05.2023р. Заборгованість складає 22 627,11 грн. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача а також і її представник адвокат Доров А.О. із вимогою про оплачу заборгованості, проте відповідач обіцяв сплатити заборгованість, але проігнорував ці вимоги. Тому, аби не лишитися газопостачання, позивачка була вимушена сплатити наявну заборгованість в розмірі 22 627,20 +1200 + 600 грн. = 24 427, 20 грн. Крім того, відповідач залишив по собі заборгованість за житлово-комунальні послуги (вивіз сміття, утримання будинку). Також, ситуація, що склалася між відповідачем та [PERSON] викликала в останньої почуття стресу, тривоги та переживання, що негативно вплинуло на стан її здоров`я та самопочуття, у зв`язку з чим вона зверталася за медичною допомогою, що підтверджується медичною документацією від 05.01.2024. Спричинену моральну шкоду оцінює в 50 000 грн. Позивачка змушена була звертатися до комунальних організацій за вирішенням питання погашення заборгованостей та відновлення газопостачання, що зайняло багато часу та «нервів». Позивачка постійно перебувала в стресовому стані через неправомірну поведінку відповідача . Згідно п.4 ч.2 ст.23 ПК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Право на компенсацію моральної шкоди - це можливість людини, якій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загально-соціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов`язку вчинити певні дії. спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності, а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів по примусове забезпечення виконання зазначеного обов' язку. Згідно ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно із частинами першою га другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші гоню, або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, то звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до частини першої статті 626 частини першої статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована па встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороте, вимог розумності та справедливості. Приписами етапі 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плате' па певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (частина друга статті 762 ЦК України). Згідно з частинами першою та третьою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Договір найму житла укладається у письмовій формі (частина перша статті 81 і ЦК України). Відповідно до ч. Зет. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 4) \~ \~ \~ \~відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст.614 І (К України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Вказує, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 2201178 від 23.03.2006р. З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2022р. між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір оренди житлового приміщення, відповідно до умов якого, позивач передала відповідачу у тимчасове користування квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Термін орендного користування вказаний з 05.06.2022р. по 05.09.2022р. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч.1, 2 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Згідно ч. 1 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до листа АТ «Миколаївгаз» та Акту розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, за адресою: [ADDRESS] виявлено порушення, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ або комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі про що було складено акт про порушення № 003932. Відповідно до рішення комісії було проведено нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період з 11.01.2023р. по 01.05.2023р., об`єм необлікованого природного газу становить 1746,02 м. куб., вартість якого складає 22627,11грн. Отже, проведення нарахування необлікованих об`ємів природного газу було здійснено за період з 11.01.2023р. по 01.05.2023р., тобто після закінчення терміну орендного користування житлом, встановленого договором оренди житлового приміщення від 05.06.2022р. В позовній заяві представник позивача вказує, що відповідач жив за вказаною адресою до травня 2023 року, залишивши заборгованість по комунальних послугах та пошкодження газового лічильника, однак, не надав жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Разом з тим, згідно п. 4 договору оренди житлового приміщення від 05.06.2022р. в графі «в разі належним користування житлом договір продовжує свою дію» будь яка інформація відсутня. Будь які належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що [PERSON] продовжував проживати за адресою: [ADDRESS] після закінчення терміну орендного користування, визначеного договором оренди, позивачем та його представником надані не були та в матеріалах справи відсутні. Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме дії відповідача призвели до порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ або комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі . Крім того, згідно квитанції від 21.09.2023р., позивач сплатила 22627,20грн. вартості необлікованого об`єму природного газу, тобто більше року тому. Також, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанови) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 4 Постанови у позовній заяві має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 5 Постанови до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому школу та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В позовній заяві представник позивача зазначає, що ситуація, що склалася між відповідачем та позивачем, викликала в останньої почуття стресу, тривоги та переживання, що негативно вплинуло на стан її здоров`я та самопочуття, у зв`язку з чим вона зверталася за медичною допомогою, позивачка постійно перебувала в стресовому стані через неправомірну поведінку відповідача. Однак, дані твердження представника позивача не заслуговують на увагу виходячи з наступного. Дійсно, згідно первинного огляду сімейного лікаря, проведеного лікарем [PERSON] 05.01.2024р., [PERSON] зверталась до лікаря зі скаргами на загальну слабкість, спрагу, відчуття сухості у роті, періодичний головний біль в ділянці серця. При цьому, у вказаному огляді вказано, що [PERSON] хворіє на протязі останніх п`яти років та лікувалася амбулаторно, тобто задовго до укладення договору оренди житлового приміщення з відповідачем та настання обставин, викладених в позовній заяві. Більш того, розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості був зроблений в серпні 2023р., а до лікаря [PERSON] звернулась лише 05.01.2024р. Будь які докази наявності заборгованості за житлово комунальні послуги (вивіз сміття, утримання будинку) та звернення позивача до комунальних організацій з метою її погашення [PERSON] та її представником надані не були. Отже, жодних належних та допустимих доказів того, що дії відповідача спричинили позивачу моральну шкоду, завдали неабиякий стрес, негативно вплинули на стан її здоров`я або спричинили моральні страждання у будь який інший спосіб [PERSON] не надано та матеріали справи не містять. Крім того, наявність моральної шкоди та її розміру повинні бути доведені та обґрунтовані на загальних підставах, однак сума моральної шкоди в розмірі 50 000грн. позивачем та її представником жодних чином обґрунтована не була. З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed