Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач у червні 2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання послуг фінансового кредиту відповідач звернувся до позивача та сторонами укладено 05.11.2023 Договір про надання фінансового кредиту № 95273 згідно якого отримала кредит у розмірі 3000,00 грн, строк надання кредиту - 90 днів, дата повернення кредиту до 02.02.2024. Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом Клієнт сплачу Товариству 1825 % річних від суми кредиту в розрахунку 5 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Однак, у відповідності до вимог п.17 Розділу 4 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», 25.01.2024 року Позивачем було змінено процентну ставку на 2,2% на добу. Відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 12 210 грн, що складається з: 3000,00 грн - суми кредиту за договором; 9210,00 грн. - процентів за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витраті по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 25.06.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. 09.07.2024 року відповідачка подала через канцелярію суду відзив на позовну заяву в якому заперечувала, щодо задоволення позову. В обґрунтування зазначила, що 28.11.2023 року на її телефон було здійснено дзвінок представником ТОВ «ФК «Авіра груп», який в телефонній розмові запропонував закрити кредит за суму 3600 грн., якщо вона оплатить одразу і надішле їй довідку про закриття кредиту. Відповідачка сплатила ці кошти, після цього ні на наступний день ні через тиждень документи вона не отримала, телефонний номер перестав відповідати і внсь час був поза зоною досяжності. Відповідачка була впевнена, що це зобов`язання в неї виконане і кредит закритий, натомість через деякий час, почали посту пати дзвінки з різних номерів з вимогами оплатити неіснуючий борг. Відповідачка неодноразово зверталася зі скаргами до Національному банку України (вх.. НБУ 14-004/50640 від 03.07.2024 року) у зв`язку з порушенням її прав та недотриманням ТОВ «ФК «Авіра груп» законодавства у сфері кредитування та колекторською діяльністю, як дзвінки третім особам які не вказані в кредитному договорі та розголошення батьківської таємниці та псування її ділової репутації. У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позовної заяви та зобов`язати позивача видати їй довідку про закриття кредиту. 23.07.2024 року представником позивача за допомогою системи «Електронний суд» було подано відповідь на відзив в якому зазначила, що позивач не погоджується з відзивом, оскільки за весь період користування кредитними коштами, між Позивачем та Відповідачем жодної взаємодії в телефонному режимі не було, так як Позивач на телефонні дзвінки не відповідала. Тому, взаємодія між Позивачем і Відповідачем була виключно через за стосунок «Viber». 20.11.2023 та 13.12.2023, з метою повідомлення про наявність заборгованості і необхідності її погашення, співробітником ТОВ «Фінансова компанія «АВІРА ГРУП» через мобільний за стосунок «Viber» Відповідачу було надіслано смс-повідомлення з зазначенням суми платежу для погашення заборгованості за кредитним договором на яке Відповідач надала відповідь. Також на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІРА ГРУП» надходив лист Національного банку України № 14-0004/36606 від 10.05.2024 р. стосовно скарги [PERSON] , на який було надано змістовну та обґрунтовану відповідь Вих. № 13/05/2024/к-1 від «13» травня 2024 р. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові зазначено про розгляд справи за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує та проти постановлення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі позивача. Відповідач судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час була повідомлена належим чином та своєчасно, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2023 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» і [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 95273, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Даний договір підписаний електронним підписом із одноразовим ідентифікатором. Згідно п. 1.2 укладеного Договору, кредит надається строком на 90 днів, тобто до 02-02-2024. Строк дії договору 90 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1825 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Однак, у відповідності до вимог п.17 Розділу 4 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», 25.01.2024 року Позивачем було змінено процентну ставку на 2,2% на добу. Згідно п. 3.3 укладеного Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Додатком №1 до Договору сторони визначили Графік розрахунків та загальну вартість кредиту. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача становило 16500 грн, що складається з: 3000 грн. - суми кредиту за договором, 13500 грн. - процентів за користування кредитом. 05.11.2023 року [PERSON] отримала від Позивача на свою власну банківську картку № [NUMBER] відкриту у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. Починаючи з 05.11.2023 року по сьогодні, Відповідач здійснив лише одне єдине зарахування коштів - 28.11.2023 року у сумі 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 копійок, які за умовами Договору були спрямовані на погашення відсотків за користування кредитними коштами. У зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 12 210 (дванадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок. 20.05.2024 року Вих. № 20/05-1в Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» зверталось до [PERSON] з письмовою вимогою (претензією), якою просило сплатити заборгованість, що утворилася за Договором про надання фінансового кредиту № 95273 від 05.11.2023 року. Копія вимоги (претензії) разом з доказами поштової відправки Відповідачу додаються до позовної заяви. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 1.6 Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № 95273 від 05.11.2023 року, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.aviracredit.com.ua. Згідно п. 2.3 Договору оферти, сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тобто, у даному випадку мало місце укладання електронного правочину, який був підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, на підтвердження чого в Індивідуальній частині договору міститься код ідентифікатор Відповідача - електронний підпис KL4605, що і є безпосереднім підписом Відповідача. Під час реєстрації на сайті Позивача https://www.aviracredit.com.ua/ Відповідач використовував номер телефону [NUMBER] , який згідно даних УБКІ починаючи з 13.01.2020 року [PERSON] використовує як фінансовий, під час проходження процедури верифікації у банківських та фінансових установах. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 12 210 грн, що складається з: 3000,00 грн - суми кредиту за договором; 9210,00 грн. - процентів за користування кредитом. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 12 210 грн, що складається з: 3000,00 грн - суми кредиту за договором; 9210,00 грн. - процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422, 40грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved