Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

27 вересня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» - Усенко Михайло Ігорович, через систему «Електронний суд», звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 30 листопада 2020 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97063847000, відповідно умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 150260.00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, плату за кредит та інші платежі. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов Договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором. 16.04.2024 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», уклали Договір факторингу № 268, згідно умов якого, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Укрсиббанк», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 97063847000 від 30.11.2020 року. Сума заборгованості на даний час відповідачем не сплачена, та становить 182892.99 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 102967.51 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 79925.48 грн., суми заборгованості за комісією в розмірі 0.00 грн., тому позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та штрафів у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, передбаченого статтями 274 279 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, при подачі позову до суду, в позовній заяві, представник позивача просить суд, розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, 05.11.2024 року, через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] Скрипник С.І. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що позивачем невірно обраховано суму боргу, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю належними та допустимими доказами. З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог позивачем не надано виписки з особового рахунку відповідача, яка складена у відповідності до вимог чинного законодавства, вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявності та розміру кредитної заборгованості відповідача. Розрахунок заборгованості не дає об`єктивної можливості встановити розмір безпосередньо отриманих відповідачем кредитних коштів (тіло кредиту), сплачених та прострочених відсотків за користування кредитними коштами, такий сам по собі не є достатнім доказом її наявності у розмірі, зазначеному у розрахунку, та не підтверджує здійснення відповідачем фінансових операцій. Також вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є передчасними та необґрунтованими. Тому просить суд, в задоволенні позовних вимог відмовити. 11 листопада 2024 року, через систему «Електронний суд», на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] , в якій останній зазначає, що для спростування викладених зауважень відповідача у відзиві на позовну заяву, вважає за доцільне наголосити, що до позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97063847000 від 30.11.2020 року додано усі документи на підтвердження укладення даного договору між відповідачем та АТ «Укрсиббанк». Всі нарахування, зокрема й щодо відсотків відбувалися чітко згідно умов Договору, з якими [PERSON] погодився, підписавши даний Договір. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. Також зазначає, що відповідач не заперечує укладення Договору, оскільки свідомо звернувся до АТ «Укрсиббанк» з метою отримання кредитних коштів та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними та прийняв на себе зобов`язання сплатити отримані кошти згідно умов кредитного договору. Виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем, як правонаступником первісного кредитора не було заявлено жодних додаткових нарахувань. Позовні вимоги заявлено виключно у межах наявних документів щодо підтвердження укладення Договору та виписок, які відображають рух коштів за даним рахунком виписки з особових рахунків є документом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо. Також зазначає, що 16.09.2024 року відповідачу було направлено досудову вимогу, тоді як позовну заяву до суду було направлено 27.09.2024 року, за даний період, як і після, відповідач не звертався до Товариства з метою погашення заборгованості за Договором. Тому, просить суд, заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути у відсутності представника позивача. Відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків: Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30 листопада 2020 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк», та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 97063847000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 150260.00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк». Пунктом 1.1. Договору про надання споживчого кредиту передбачено, що підписуючи цей договір позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com\~та на інформаційних стендах в приміщенні установ банку і оприлюднені у газеті Урядовий кур`єр 105 від 09.06.2017 року (із змінами та доповненнями). Відповідно до п.3.1. Договору про надання споживчого кредиту, сума кредиту за договором становить 150260.00 грн. Кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 150000.00 грн. - на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку, до якого випущено платіжну картку; в сумі 260 грн. на оплату страхового платежу відповідно умов Договору добровільного страхування позичальника, укладеного 30.11.2020 року з ПрАТ «СК «Кардіф» (п. 3.3. Договору про надання споживчого кредиту). Відповідно до п. 3.8. Договору про надання споживчого кредиту, процентна ставка за Договором встановлюється у розмірі 45 % річних. Пунктом 3.5. Договору про надання споживчого кредиту передбачено, що позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіку платежів, що викладений в Додатку №1 до цього Договору, але в будь якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 25.11.2025 року. Розмір ануїтетного платежу становить 6330.00 грн. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів (п. 3.6. Договору про надання споживчого кредиту). Відповідно до п. 3.7. Договору про надання споживчого кредиту, ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 25 числа (включно) кожного місяця. Повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами на рахунок банку або на умовах договірного списання передбаченого цим договором та Умовами. Згідно виписки за картковим рахунком відкритим на ім`я [PERSON] останньому 30.11.2020 року було надано кредит у розмірі 150260.00 грн. Відповідно до порядку повернення кредиту, зазначеного в паспорті споживчого кредиту та графіку платежів, платіжний період становить з 30.11.2020 року по 25.11.2025 року. На адресу [PERSON] позивачем направлено досудову вимогу від 12.09.2024 року про погашення заборгованості за укладеним договором про надання споживчого кредиту № 97063847000 від 30.11.2020 року. Підписавши Договір про надання споживчого кредиту № 97063847000 від 30.11.2020 року сторони договору погодили всі істотні умови договору, а проставленням споживачем [PERSON] свого підпису в вищезазначеному договорі свідчить про його згоду з усіма викладеними в ньому умовами. АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, перерахував на рахунок останнього кредитні кошти у визначеному договором про надання споживчого кредиту розмірі, а відповідачем прийняті на себе зобов`язання за договором не виконано в повному обсязі та припинено повернення наданого йому кредиту та погашення заборгованості перед банком. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості становить 182892.99 грн., та складається з: 102967.51 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 79925.48 грн. заборгованості за відсотками, 0.00 грн. заборгованості за комісією. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 16 квітня 2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу № 268 у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» приймає належні АТ «Укрсиббанк» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно пункту 4.1 Договору факторингу, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає з моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги. Сторони домовились, що сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги складає 3.3 % від суми прав вимоги визначеної в реєстрі боржників (п. 3.1 Договору факторингу). ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на виконання умов п. 3.1 договору факторингу в рахунок плати за право грошової вимоги перераховано на рахунок АТ «Укрсиббанк» суму фінансування, що підтверджується платіжним дорученням № 1247 від 16.04.2024 року. Відповідно до витягу Реєстру боржників до договору факторингу № 268 від 16.04.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 97063847000 від 30.11.2020 року, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] в сумі 182892.99 грн., яка складається з 102967.51 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 79925.48 грн. заборгованості за відсотками, 0.00 грн. заборгованості за комісією. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач зазначає, що всупереч умовам укладеного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній платежі для погашення кредитної заборгованості не здійснював ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Вищенаведеним доказам, суд надав належну оцінку, позивачем доведено факт отримання [PERSON] кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, що не заперечує і сам відповідач. Розмір відсоткової ставки був визначений при укладенні договору та погоджений відповідачем, також попередньо обумовлювався в заяві - анкеті та паспорті споживчого кредиту. Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено частиною 1 статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 97063847000 від 30.11.2020 року, який укладено [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал». Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 182892.99 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану загальну суму заборгованості. При цьому суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту суду не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості та складений позивачем розрахунок, та суд приймає його як належний та допустимий доказ, при цьому, умови договору про надання споживчого кредиту не виконав належним способом у встановлений договором строк. Враховуючи факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп, що документально підтверджено платіжною інструкцією № 5860 від 20 вересня 2024 року. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» підлягають задоволенню, то відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved