Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним 23-річного віку за умови, що він продовжує навчання. Позов обґрунтовано обставинами: Відповідач [PERSON] є його батьком. Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2011 шлюбу між його батьками, [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Він зарахований та навчається на першому курсі денного відділення Державного навчального закладу «Інгулецький професійний ліцей», термін навчання з 02.09.2024 року по 08.02.2027 року. У зв`язку із навчанням на денні формі, він не має змоги працювати. Для повноцінного розвитку йому необхідно щомісячне матеріальне забезпечення витрати на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, навчальних посібників, оплати додаткових курсів та інших предметів необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Позивач вважає, що відповідач є здоровою та працездатною особою, та має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. В добровільному порядку відповідач не бажає допомагати позивачу, в його утриманні та матеріальному забезпеченні. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 26.09.2024 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. 01.10.2024 ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Будь-яких\~заяв,\~клопотань від\~учасників справи\~ до\~суду не\~надходило. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 13\~ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог витікає з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 02.09.2024 року. Згідно довідки ОСББ «Перемоги-35» №33 від 19.09.2024 року позивач, разом зі своєю матір`ю [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в Державному навчальному закладі «Інгулецький професійний ліцей», починаючи з 02.09.2024 року за професією «Водій автотранспортних засобів (категорія «С»). Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», термін навчання 2,5 роки по 08.02.2027 року, що підтверджується довідкою «177 від 12.09.2024 року. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 48 Конституції України\~гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. В постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З поданих суду позивачем доказів встановлено, що позивач по справі не досяг 23 років, навчається, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. При визначенні розміру аліментів, за даним позовом суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітнього [PERSON] у матеріальній допомозі з боку відповідача: витрати на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, навчальних посібників, оплати додаткових курсів та інших предметів необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Судом досліджені всі докази надані позивачем, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи з наведеного,

Outcome: approved