Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`ю із [PERSON] , мотивує свої вимоги тим, що на початку літа 2015 року до неї звернулась родичка її колишнього чоловіка - [PERSON] з якою перебула у добрих відносинах. [PERSON] скаржилась на своє життя, стан здоров`я та здоров`я сестри [PERSON] , яка проживала разом з нею та з якою Позивачка теж перебувала у гарних відносинах, просила її допомогти в побуті та переїхати проживати до них ставши членом їхньої сім`ї. В липні 2015 року, Позивачка переїхала проживати до квартири [ADDRESS] , в якій проживали [PERSON] та [PERSON] . З моменту їх спільного проживання, коли Позивачка стала членом їхньої сім`ї, між ними ще тісніше зав`язалися стосунки, вони вели спільне господарство, був спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, разом купували продукти харчування, готували їжу, утримували житло, разом проводили спільний час, відпочинок, мали взаємні права та обов`язки, перед третіми особами, називали одна одну сестрами. Під час спільного проживання у квартирі [PERSON] та [PERSON] вони за спільні кошти проводили покращення житлових умов: придбавали побутову техніку, проводили необхідні ремонтні роботи сантехнічного обладнання, проводили скління балкону. [INFO] [PERSON] - померла. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіту за час свого життя не залишила. Єдиним спадкоємцем першої черги за Законом після її смерті була рідна сестра [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіту за час свого життя вона не залишила, спадкоємців першої-третьої черги не має. У строки встановлені законодавством, Позивач як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем на моменті її смерті звернулася до приватного нотаріуса Лазарєвої Л.І., із заявою про прийняття спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] [INFO] року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було заведено спадкову справу №60/2023. Постановою приватного нотаріуса Позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Крім Позивачки, із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після померлої звернувся і Відповідач - [PERSON] . Таким чином з липня 2015 по грудень 2022 року на умовах члена сім`ї, Позивачка проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] де разом із нею проживали та були зареєстровані : [PERSON] та [PERSON] та є особою, що проживала зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року справу передано для розгляду головуючому-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 16.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці термін для усунення недоліків. 05.08.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2024 позивачкою було направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви та нову редакцію позовної заяви з додатками. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.09.2024 року від представника ЖБК "Восток-2" надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, щодо позовних вимог покладаються на розсуд суду. 13.09.2024 від позивачки по справі - [PERSON] надійшло клопотання про заміну не належного відповідача на належного. 20.09.2024 року на електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Ліндаєва О.С. надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 20.09.2024 року що занесена до протоколу судового засідання клопотання позивачки задоволено, та замінено неналежного відповідача по справі - [PERSON] на належного - [PERSON] . Ухвалою суду від 20.09.2024 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Ліндаєва О.С. про витребування доказів у приватного нотаріуса. 23.10.2024 на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла заява про виклик свідків по справі, а також клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Ухвалою суду від 24.10.2024 року що занесена до протоколу судового засідання, клопотання позивачки про виклик свідків та долучення доказів задоволено, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. 29.10.2024 від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. до суду надійшла копія спадкової справи №60/2023 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 02.12.2024 від Позивачки до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Представник позивача - адвокат Ліндаєв О.С. в судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився у своїх заявах просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа - Приватний нотаріус КМНО Лазарєва Л.І. у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, у своїй заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, направила на адресу суду віитребувану судом належним чином копію спадкової справи померлої [PERSON] . Представник третьої особи ЖБК "Восток-2" у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що знає Позивачку - [PERSON] приблизно років шістнадцять, є сусідами, живуть двері в двері. З 2015 року [PERSON] жила у квартирі [ADDRESS] з двома сестрами [PERSON] і [PERSON], які є родичками.У останніх було погане здоров`я, тому [PERSON] допомагала їм у всьому, вони жили разом і у них був спільний бюджет, разом харчувалися, робили разом ремонт на балконі, сплачували за житло. Потім сестри померли, а в квартирі залишилася проживати [PERSON] , яка і на даний час проживає в цій квартирі. Свідок [PERSON] у залі суду повідомила, що з 2007 року працює головою ЖБК "Восток-2". У квартирі [ADDRESS] проживали дві рідні сестри [PERSON] і [PERSON]. Зазначила, що їй відомо, що [PERSON] почала хворіти і до них приєдналася [PERSON] , вони почали жити разом, допомагати одна одній. [PERSON] є їхня далека родичка. Переїхала вона до них десь у 2015 році, так як пам`ятає, що тоді у цій квартирі ставили лічильники. Потім померла одна сестра, потім інша, а залишилася проживати [PERSON] . Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2022 року, [PERSON] , [INFO] - померла [INFO] , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено актовий запис №21685. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки ЖБК "Восток-2" №125-23 від 18.12.2023 року, Позивачка [PERSON] проживала з липня 2015 року по грудень 2022 без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За заначеною вище адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Після померлої [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Лазарєвою Л.І. було заведено спадкову справу №60/2023 від 19.12.2023 року. 19.12.2023 року Позивач - [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу КМНО Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] . Постановою приватного нотаріусу КМНО Лазарєвої Л.І. від 19.12.2023 року вих. №290/02-14 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , оскільки заявницею не було подано передбачених законодавством України документів, які б підтверджували родинні стосунки, усиновлення, перебування на утриманні спадкодавця, та/або проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Згідно Інформаційної довідки КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" КВ-2023 №39885 від 22.01.2024 на запит приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І. повідомило, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: - 1/2 ч. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого 15-ю Київською державною нотконторою 14.12.2006, №3-2454, зареєстрованого в Бюро 15.01.2007, за реєстровим №601/30393; - 1/2 ч. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого 15-ю Київською державною нотконторою 14.12.2006, №5-2454, зареєстрованого в Бюро 15.01.2007, за реєстровим №601/30393; 03.04.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу КМНО Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] за законом, яка є його тіткою. Як вказав представник позивачки, позивачка з липня 2015 року спільно проживала разом з [PERSON] та її сестрою [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Однак, [INFO] [PERSON] - померла, а [INFO] померла [PERSON] . Вони разом вели спільне господарство, у них був спільний бюджет. Вони були пов`язані спільним побутом, разом купували продукти харчування, готували їжу, утримували житло, разом проводили спільний час, відпочинок, мали взаємні права та обов`язки, перед третіми особами, називали одна одну сестрами. Вищезазначене підтверджується наступними доказами, які містяться в матеріалах справи: - довідкою голови правління ЖБК "Восток-2" [PERSON]. вих №125-23 від 18.12.2023 року про, те що [PERSON] , [INFO] , з липня 2015 року по грудень 2022 року проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] .; - рахунками та квитанціями на сплату комунальних платежів; - засвідченою копією Договору купівлі-продажу від 19.05.2017 року про постановку і установку металопластикової конструкції з профілю REHAU (Німеччина) за адресою: [ADDRESS] . Постановка і установка товару має бути здійснена у період з 30.05.2017 року по 05.06.2017 року; - фотокартою на яких зображена позивачка разом із [PERSON] та [PERSON] ; - показами свідків у судовому засіданні. На даний час Позивачка не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки не встановлено факту спільного проживання між нею та [PERSON] , тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, факт постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої 13.11.2022 року, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки вимоги позову обґрунтовані та підтверджені письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218,1268,1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved