Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] 13.02.2023 року через канцелярію звернулася у Сколівський районний суд Львівської області із позовною заявою, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 734, в якій просила ухвалити рішення про: - встановлення факту спільного проживання її та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , у період з 19.09.2016 року до дати загибелі останнього - [INFO] ; - визнання її права як члена сім`ї загиблого 06.04.2022 року військовослужбовця [PERSON] на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачів [PERSON] та Міністерства оборони України судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп., позивачка [PERSON] не порушувала. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка [PERSON] проживала разом з [PERSON] у період з 19.09.2016 року як дружина та чоловік. Шлюб з померлим [PERSON] вони не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби, обговорювали питання укладання офіційного шлюбу на 08.12.2022 року в день 50-річчя [PERSON] .. За час проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки, позивачка [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, а саме робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, окрім того, вони всі святкові дні проводили в колі рідних та друзів. За цей час позивачка [PERSON] та [PERSON] видали заміж двох дітей - [PERSON] і [PERSON] , поховали двох батьків, як позивачки [PERSON] , так і [PERSON] , окрім того, до них неодноразово приїздили погостювати родичі загиблого [PERSON] , зокрема дочка [PERSON] з Ізраїлю з подружкою, сват з Полтави, племінник зі Львова, дочка [PERSON] з чоловіком і внуком. Позивачка [PERSON] стверджує, що вони їздили до сестри [PERSON] в с. Сасів Золочівського району Львівської області, разом працювали на присадибній ділянці в с. Дубина Стрийського району Львівської області, взяли і сплачували два кредити на ім?я позивачки [PERSON] , так як померлий [PERSON] не був офіційно працевлаштований. До 19.09.2016 року (поки ще зустрічалися) обоє - [PERSON] і позивачка [PERSON] проживали в с. Коростів Стрийського району Львівської області, інколи ночували в домі [PERSON] в с. Козьова Стрийського району Львівської області, протягом п`яти спільних років поспіль їздили відпочивати в м. Одеса, також [PERSON] зробив ремонт кабінету (гіпсовочній) на місці роботи позивачки [PERSON] в КНП «Сколівська центральна лікарня» Сколівської міської ради. 24.02.2022 року у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан, одразу за цим - 05.03.2022 року [PERSON] був призваний [INFO] на військову службу по мобілізації. 06.04.2022 року призваний військовослужбовець [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання поблизу м. Попасна Попаснянського району Луганської області внаслідок бойового зіткнення та масованого артилерійського обстрілу. Оскільки позивачка [PERSON] та загиблий [PERSON] не перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, то виникли проблеми з визнанням права на отримання передбачених законодавством пільг для членів сім?ї військовослужбовця та призначення і отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої державою у зв?язку з загибеллю військовослужбовця. З вказаних підстав виникла необхідність встановлення юридичного факту проживання однією сім?єю. Позивачка [PERSON] зазначає, що за час їхнього з [PERSON] спільного проживання, вони вели спільне господарство, робили ремонт в квартирі за адресою по [ADDRESS] , замінювали міжкімнатні двері, купували меблі, побутову техніку, що підтверджується чеками, котрі збереглися у позивачки [PERSON] .. При цьому, загиблий [PERSON] не був працевлаштований офіційно до його мобілізації, в філіях Державного центру зайнятості не зареєстрований як безробітний та допомогу по безробіттю не отримував, всі зароблені кошти позивачка [PERSON] та [PERSON] зберігали вдома у національній та іноземній валюті та за потреби використовували разом. Тому, позивачка [PERSON] звертає увагу суду, що рішення про взяття кредитів на її ім?я вони приймали разом з [PERSON] , виплачували їх теж рівночасно як подружжя, - завершує свої міркування позивачка [PERSON] .. Про їхні відносини з [PERSON] , як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких зображені позивачка [PERSON] з померлим [PERSON] , з родичами, у сімейному колі, з друзями, під час ремонту, обробки присадибної ділянки та на сімейному відпочинку. Також, факт їхнього проживання як подружжя та ведення спільного господарства підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання, що складено в присутності сусідів, які фактично виступили свідками. Під час заповнення документів та особової справи в [INFO] [PERSON] як довірену особу вказав саме позивачку [PERSON] та надав її контактні дані для зв?язку. Також [PERSON] залишив позивачці [PERSON] банківську картку для виплат заробітної плати для їхнього сімейного бюджету, яку позивачка [PERSON] 10.04.2022 року передала його дочці [PERSON] біля Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи, - підсумовує позов [PERSON] .. Відповідачка 1 [PERSON] , у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї і Міністерства оборони України, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області в особі відділу соціального захисту населення та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, не подала. Відповідач 2 Міністерство оборони України у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] і нього, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Сколівської міської рада Стрийського району Львівської області в особі відділу соціального захисту населення та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області в особі відділу соціального захисту населення, своїм правом на подачу письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] і Міністерства оборони України, з її участю та участю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, не скористалась. Поряд з цим, у своїй заяві про розгляд цієї справи по суті за її відсутності, зазначена третя особа висловила позицію про те, що просить суд ухвалити рішення з додержанням чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, своїм правом на подачу письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] і Міністерства оборони України, з її участю та участю Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області в особі відділу соціального захисту населення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, не скористалась. Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] , одночасно із пред`явленням позову, 13.02.2023 року подала також клопотання про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] у судове засідання, котре буде призначене для розгляду цієї справи по суті, для їх допиту. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 19.04.2023 року засобами електронного зв?язку подала в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-537, за змістом якого ставила питання про скерування їй на поштову адресу примірник/копію позовної заяви з додатками, оскільки таку не одержували і продовжити строк на подачу пояснень третьої особи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області в особі відділу соціального захисту населення, 27.04.2023 року через канцелярією подала в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстрована в діловодстві за вх. № 2193, за змістом якого просила прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, а судовий розгляд проводити без участі її представника,. Відповідач 2 Міністерство оборони України, в порядку самопредставництва, яке здійснює [PERSON] , сформувавши документ а системі «Електронний суд» 01.06.2023 року подав в Сколівський районний суд Львівської області клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування клопотання представник зазначила, що звертаючись до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, позивачка [PERSON] зазначила, що встановлення такого факту має юридичне значення з метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану». Відповідач 2 Міністерство оборони України позовну заяву [PERSON] не підтримує. Станом на кінець 2022 року дана допомога в повному обсязі, в сумі 15 000 000 грн., перерахована на картковий рахунок відповідачки 1 [PERSON] , - доньки загиблого [PERSON] .. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 15.06.2023 року засобами електронного зв?язку подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву про закриття провадження, що була зареєстрована в діловодстві за вх. ЕП-795, в якій зазначила, що вимоги позивачки [PERSON] пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивачки [PERSON] з державою, а, отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Позивачка [PERSON] 23.06.2023 року через канцелярією подала в Сколівський районний суд Львівської області заперечення щодо закриття провадження, котрі були зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 3398. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 27.06.2023 року засобами електронного зв?язку подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. ЕП-795, в якій просила розглядати клопотання про закриття провадження у цій справі за відсутності сторони відповідачки 1 [PERSON] .. Позивачка [PERSON] 23.06.2023 року через канцелярією подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3475, в якій ставила питання про розгляд справи у її відсутності. Заперечила щодо поданих клопотань представників відповідачів про закриття провадження у цій справі з підстав, викладених в запереченнях, поданих 23.06.2023 року. Позивачка [PERSON] 10.07.2023 року засобами поштового зв?язку подала в Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 27.06.2023 року. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 03.06.2024 року засобами електронного зв?язку подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 903, за змістом якої просила суд відкласти розгляд справи у зв?язку із зайнятістю в іншому процесі. Відповідач 2 Міністерство оборони України, в порядку самопредставництва, яке здійснює [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 04.06.2024 року подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просив підготовче та усі судові засідання у цій справі проводити в режимі відеоконференції (до закінчення провадження у даній справі) поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 09.07.2024 року засобами електронного зв?язку подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-1088, за змістом якої ставила питання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання, котре буде призначене для розгляду цієї справи по суті, для їх допиту. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 11.07.2024 року через канцелярією подала в Сколівський районний суд Львівськаої області заяву про долучення доказів, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4801, за змістом якої просила долучити до матеріалів судової справи серед іншого сімейні фото [PERSON] та квитанції про оплату комунальних послуг за його місцем проживання та реєстрації. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 11.07.2024 року через канцелярією подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4802, в якій просила надати їй цю цивільну справу для ознайомлення. Така заява була реалізована 11.07.2024 року. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 07.08.2024 року засобами електронного зв?язку подала в Сколівський районний суд Львівської області письмові пояснення на позовну заяву в цій справі, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № ЕП-1241, за змістом яких, звертає увагу, що позивачка [PERSON] як на доказ спільного проживання з [PERSON] покликається на акт про встановлення фактичного місця проживання, складений начальником та головним спеціалістом відділу соціального захисту Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області на підставі заяви позивачки [PERSON] в присутності свідків, про те що [PERSON] , який загинув під час військових дій у м. Попасна 06.04.2022 року, проживав разом з позивачкою [PERSON] з вересня 2016 року по час мобілізації однією сім?єю та при цьому вони не були одружені. Вказує, що названий акт містить неправдиву інформацію та не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки відповідно до довідки виконавчого комітету Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, яка була досліджена на засіданні Львівського апеляційного суду за єдиним унікальним номером судової справи 453/828/22, зазначено, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] із [PERSON] (дочка) та [PERSON] (онук). [PERSON] був зареєстрований і проживав постійно в с. Козьова Стрийського району Львівської області. Позивачка [PERSON] покликається на те, що з 19.09.2016 року проживала разом із [PERSON] однією сім?єю, але це є абсурдне твердження, оскільки він проживав у одній квартирі в с. Козьова Стрийського району Львівскьої області разом із дочкою [PERSON] до часу її заміжжя. Всі особисті речі [PERSON] зберігаються у цій квартирі по даний час. Станом на вересень 2016 року [PERSON] була студенткою і [PERSON] як батько піклувався про неї. Саме донька і батько мали спільний побут і [PERSON] (тоді ще [PERSON] ) була його сім?єю та перебувала на утриманні батька. На всі родинні та релігійні свята вони з батьком їздили в с. Сасів Золочівського району Львівської області до родичів. На той час, ще був живий дідусь [PERSON] - батько [PERSON] .. Жодних жінок, з якими би [PERSON] проживав як чоловік і жінка з вересня 2016 року по день смерті його, не було, - завершує свої міркування адвокатка Дмитрович Н.В. в цій частині пояснень. Вже після 2020 року [PERSON] повідомив [PERSON] , що познайомився із жінкою, з якою почав зустрічатися. Однак, навіть після цього він продовжував проживати в своїй квартирі і не привозив цю жінку до родичів для знайомства. Родина [PERSON] не знала позивачку [PERSON] .. Як продовжує авторка пояснень, позивачка [PERSON] покликається на те, що вони з [PERSON] мали спільний бюджет, вели спільне господарство, робили ремонт та придбали меблі. Однак, слід звернути увагу суду на те, що [PERSON] офіційно не працював. На утримання дітей колишня дружина періодично надсилала грошові кошти [PERSON] .. Щодо проведення ремонтних робіт у квартирі позивачки [PERSON] , то [PERSON] був найнятий нею як майстер для ремонту. Перед заміжжям доньки [PERSON] , [PERSON] виїхав до Республіки Хорватія на роботу, щоб заробити кошти на весілля доньки. Весілля відбувалось у м. Полтава. Серед запрошених гостей позивачки [PERSON] не було, так що її твердження про те, що за час спільного проживання видали заміж доньок є абсурдним. Фото, які позивачка [PERSON] додає до матеріалів цієї справи, не є доказом її спільного проживання з [PERSON] з 19.09.2016 року. Належних і допустимих доказів ведення спільного господарства позивачки [PERSON] та [PERSON] , наявності в них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім?ї, що є необхідними для встановлення факту спільного проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, позивачкою [PERSON] не надано, а акт про встановлення фактичного місця проживання не може бути єдиною підставою для встановлення такого факту, - підсумовує пояснення адвокатка Дмитрович Н.В.. Відповідач 2 Міністерство оборони України, в порядку самопредставництва, яке здійснює [PERSON] , сформувавши документ в системі «Електронний суд», 20.09.2024 року подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просив усі судові засідання у цій справі проводити в режимі відеоконференції (до закінчення провадження у даній справі) поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Відповідачка 1 [PERSON] , в порядку представництва, яке здійснює адвокатка Дмитрович Н.В., 28.11.2024 року засобами електронного зв`язку подала в Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-1897, в якій просила продовжити вдруге перерву у судовому засіданні щодо розгляду цієї справи по суті в силу неможливості прибути через сімейні обставини. Інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою, постановленою 27.06.2023 року Сколівським районним судом Львівської області (головуючий - суддя Ясінський Ю.Є.) у справі за єдиним унікальним номером 453/213/23 та номером провадження 2/453/208/23, провадженні у ній закрито на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та роз`яснено позивачці [PERSON] про її право на зверненням до суду за вирішенням даного спору у порядку адміністративного судочинства. Постановою Львівського апеляційного суду (головуюча - суддя Бойко С.М., судді Копняк С.М., Ніткевич А.В.), ухваленою 26.03.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/213/23 та номером апеляційного провадження 22-ц/811/1990/23, апеляційну скаргу позивачки [PERSON] задоволено, а ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 27.06.2023 року скасовано і направлено таку справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 07.05.2024 року, з-поміж іншого, дану цивільну справу прийнято до провадження. Продовжувати розгляд цієї справи постановлено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у цій справі призначено на 04.06.2024 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 04.06.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу підготовчого засідання, задоволено клопотання позивачки [PERSON] про виклик [PERSON] та [PERSON] у судове засідання, котре буде призначене для розгляду цієї справи по суті, - для їх допиту в якості свідків. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 04.06.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу підготовчого засідання, підготовче засідання у цій справі відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 11.07.2024 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 10.06.2024 року задоволено частково клопотання відповідача 2 Міністерства оборони України про участь його представника у підготовчому та у всіх судових засіданнях у цій справі у режимі відеоконференції. Надано можливість такому представнику взяти участь у підготовчому засіданні, призначеному у цій справі на 11.07.2024 року о 10:00 год., у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Наголошено відповідачеві 2 Міністерству оборони України, що використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідне клопотання. У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.07.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу підготовчого засідання, задоволено заяву відповідачки 1 [PERSON] , подану через її представницю - адвокатку Дмитрович Н.В., про виклик [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання, котре буде призначене для розгляду цієї справи по суті, - для їх допиту в якості свідків. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та Міністерства оборони України, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області в особі відділу соціального захисту населення та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, у відкритому судовому засіданні, на 08.08.2024 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 08.08.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу підготовчого засідання, задоволено заяву відповідачки 1 [PERSON] , подану через її представницю - адвокатку Дмитрович Н.В., про долучення доказів, серед іншого сімейних фото [PERSON] та квитанції про оплату комунальних послуг за його квартирою, поновлено строк на подачу таких доказів, й такі долучено до матеріалів судової справи. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 23.09.2024 року клопотання відповідача 2 Міністерства оборони України, подане через представницю [PERSON] , про проведення усіх судових засідань у цій справі у режимі відеоконференції, задоволено. Надано можливість представниці відповідача 2 Міністерства оборони України - Шведі О.Б. брати участь у судових засіданнях, призначених у межах цієї справи, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Наголошено [PERSON] , що використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 25.09.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні щодо розгляду цієї справи по суті до 17.10.2024 року о 11:00 год., оскільки має місце неявка свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 17.10..2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, продовжено перерву у судовому засіданні щодо розгляду цієї справи по суті до 28.11.2024 року о 12:00 год., для підготовки сторін та інших учасників цієї справи до судових дебатів. Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені Сколівським районним судом Львівської області у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких її прав відповідачів [PERSON] і Міністерства оборони України, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до декларації № 0001-Р54Т-МЕА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 31.05.2021 року, подану [PERSON] та яким обрано лікаря [PERSON] , в ній міститься зазначення, що декларант фактично проживає або перебуває за адресою по [ADDRESS] , одночасно вказано довірену особу для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - [PERSON] (0664217166) (копія міститься у справі, том 1, а. с. 18). Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 20.04.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) стверджується, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Попасна Попаснянського району Луганської області, про що 20.04.2022 року складено відповідний актовий запис про смерть № 2485 (копія міститься у справі, том 1, а. с. 17). У відповідності до сповіщення про факт загибелі військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] від 01.04.2022 року за № 1420, 06.04.2022 року надійшла доповідь від командира 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] , що близько з 10:00 год. по 18:00 год., внаслідок бойового зіткнення та масованого артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Попасна Попаснянського району Луганської області загинув номер обслуги 2 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] (копія міститься у справі, том 1, а. с. 16). Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання [PERSON] , [INFO], від 22.06.2022 року у м. Сколе, на підставі заяви [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , його складено про те, що [PERSON] , який загинув під час військових дій, проживав разом із [PERSON] по [ADDRESS] , однією сім?єю та при цьому вони не були одруженими, з вересня 2016 року по час мобілізації [PERSON] .. Внизу акту міститься відтиск гербової печатки виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області та власноручні підписи головних спеціалістів [PERSON] і [PERSON] , начальника відділу соціального забезпечення населення О. Колодяша (копія міститься у справі, том 1, а. с. 13-14). Згідно з довідкою виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 09.07.2022 року за № 640, що видана [PERSON] про те, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою по [ADDRESS] (копія міститься у справі, том 1, а. с. 15). Відповідно до долучених до матеріалів позовної заяви видруків фотографій, на них міститься знимки [PERSON] в різних життєвих ситуаціях, втім, визначити точний час, місце і коло осіб на них не представляється можливим (містяться у справі, том 1, а. с. 19-23). Поряд з тим, долучено скріншоти дописів з мережі Facebook, з яких вбачається, що [PERSON] 12.04.2022 року оформила допис про смерть [PERSON] , а також, що [PERSON] тричі в 2019 році бував в місті Одеса (містяться у справі, том 1, а. с. 24-25). Копії квитанцій/товарних чеків, з яких вбачається здійснення операцій з придбання будівельних товарів, з валютно-обмінних операцій, касової оплати комунальних платежів за адресою по [ADDRESS] (містяться у справі, том 1, а. с. 26-36). Відповідно до долучених до матеріалів позовної заяви видруків фотографій, на них міститься знимки [PERSON] в різних життєвих ситуаціях, серед іншого акцентована увага на спільних фото загиблого [PERSON] і його доньки [PERSON] , що проводять разом літні канікули [PERSON] , перебувають разом в гостях, на родинних урочистостях в родичів, зокрема, в с. Сасів Золочівського району Львівської області, зафіксовано перебування [PERSON] на заробітках в Республіці Хорватія, період фотографій датовані в проміжку між 06.01.2018 року по 08.01.2022 року (містяться у справі, том 1, а. с. 225-239). Відповідно до платіжок та квитанцій про оплату комунальних послуг АТ «УКРПОШТА», платник [PERSON] систематично сплачував комунальні платежі, що збігаються з сумами означеними в повідомленнях АТ «УКРТРАНСНАФТА» абонемента [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , за період з 2018 року по 2021 рік (копії містяться у справі, том 1, а. с. 240-254). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , повідомила, що являється донькою позивачки [PERSON] , їй загиблий [PERSON] відомий, його ж вважає своїм вітчимом, оскільки він та її мати - [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут за адресою по [ADDRESS] . Про стосунки [PERSON] та матері [PERSON] вона дізналась після 2014-2015 років, факт їх спільного проживання побачила особисто в 2016 році, оскільки вона опісля здачі сесії у вищому навчальному закладі повернулась на канікули в м. Сколе Стрийського району Львівської області та проживала три місяці у своїй квартирі разом із дідусем, бабусею, мамою і [PERSON] , це повторювалось в 2017 і 2018 роках, опісля цього вона неодноразово приїздила додому на вихідні десь раз на два тижні і проживала в означеній квартирі в названому складі осіб, поряд з тим, в описаному періоді її мати з [PERSON] неодноразово приїздили до неї в гості в м. Одеса. Вони вели спільне господарство, робили покупки, вони обоє давали гроші їй та її чоловіку зі спільного сімейного бюджету. Їй відомо, що [PERSON] та мати [PERSON] разом брали кредити на проведення ремонту в квартирі по [ADDRESS] , втім, оскільки [PERSON] офіційно не працював, а її мати так, то було ними вирішено оформлювати ці кредити на [PERSON] , однак виплачували вони їх зі спільного бюджету. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] планували одружитись, але особисто [PERSON] їй це не озвучував. На море в м. Одеса вони приїжали до неї щороку, крім того, вони всі разом їздили в с. Урич до пам`ятника-заповідника «Тустань». Згодом [PERSON] вирішив познайомити їх з своєю донькою [PERSON] , її чоловіком і їхнім спільним сином, вони їздили на шашлики під час цього знайомства. Вказує, що обидні доньки [PERSON] , займаючи позицію, що вони не знайомі з [PERSON] , роблять це непраивльно, оскільки є спільні фото їх з [PERSON] та з [PERSON] і її чоловіком. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що [PERSON] їй не знайома. Вона бачила неодноразово як [PERSON] та [PERSON] , яка приходиться їй подругою, робили разом покупки на місцевому ринку, як вони їздили на громадському транспорті разом, як розраховувались в кафе разом, як гуляли містом разом. Їй відомо, що після того, як в [PERSON] помер батько, [PERSON] їздила з ним на похорон батька. Також цьому свідку відомо, що [PERSON] та [PERSON] часто їздили до дочки [PERSON] - [PERSON] в м. Одеса. Позивачка [PERSON] проживала разом із батьком і матір?ю в квартирі в м. Сколе Стрийського району Львівської області. Допитана в судовому засіданні в якості свідка - [PERSON] , повідомила, що позивачка [PERSON] їй знайома, стосунки неприязні, оскільки видумує всякі речі про її родину опісля загибелі її батька [PERSON] .. Про існування в житті батька [PERSON] позивачки [PERSON] , вона дізналась в кінці 2020 року, батько описав ці стосунки як спілкування (очевидно було, що романтичне спілкування). Єдиний раз коли вона бачила позивачку [PERSON] , це на шашликах. Окрім того єдиного разу, та опісля цього знайомства, загиблий [PERSON] часто перебуваючи в Золочівському районі, тобто як мінімум на визначні свята та родинні події, ні разу не приїздив із позивачкою [PERSON] .. Вона не вважає, що [PERSON] та позивачка [PERSON] проживали разом, оскільки в квартирі батька [PERSON] знайшла оплачені чеки по рахункам про оплату комунальних послуг за тією квартирою де він, власне, проживав. Щодо твердження позивачки [PERSON] про те, що вона з її батьком познайомились на Революції Гідності в 2014 році, категорично з цим не погодилась, оскільки їй відомо, що батько [PERSON] був на Майдані з її матір?ю, яка розказувала, що його сильно побили і від чого він втрачав свідомість, його побили тітушки з ножем, а виходила його мати [PERSON] - колишня дружина [PERSON] , а не [PERSON] . Після офіційного розірвання шлюбу між її батьками, вони підтримували шлюбні стосунки до 2015 року, тобто до виїзду мати в Ізраїль, а вся родина батька [PERSON] й після 2015 року не знали про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] . У батьків є дві квартири, це на думку цього свідка, стало причиною чому її батьки не одружились повторно. Називає неможливим твердження позивачки [PERSON] про те, що її батько [PERSON] разом із позивачкою [PERSON] проживав однією сім?єю з вересня 2016 року, оскільки батько ще проживав з молодшою донькою, між тим, в той час приїздила її мати - колишня дружина [PERSON] , і вони робили ремонти в одній з двох їхніх квартирах. Їй батько [PERSON] не повідомляв, що має намір одружуватись вдруге. Пригадала, що одразу опісля смерті її батька [PERSON] , вона зайшла в квартиру в с. Козьова Стрийського району Львівської області, в якій він проживав і там були явні ознаки активного проживання її батька, з-поміж іншого, його взуття, його халат, його шкарпетки на сушці сушились, в квартирі була книжка, яку він взяв в тітки, й ця книга із закладкою знаходилась в його квартирі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка приходиться рідною сестрою [PERSON] , повідомила, що позивачку [PERSON] знає, стосунки ніякі. Про [PERSON] і [PERSON] дізналась влітку 2021 року, тобто про те, що в її брата [PERSON] є стосунки з позивачкою [PERSON] .. 18.10.2021 року їхньому батьку мало виповнюватись 80 років і оскільки вся організація святкування цього ювілею подала на її плечі, то [PERSON] запропонував їй приїхати на два дні швидше, щоб їй допомогти (в неї виникає питання, чому це він не зробив позивакою [PERSON] ). В ті дні, між ними відбулась розмова, в якій на її питання [PERSON] відповів їй, що він в такому віці вже не планує одружуватись. Стверджує, що її брат [PERSON] , пройшовши Революцію Гідності, був мудрим досвідом, тому в неї постає риторичне питання, чому він не уклав шлюб ідучи на війну? очевидно, що із-за того, що він не збирався одружуватись, - відповідає [PERSON] сама собі. Вважає, що [PERSON] збирався відновити стосунки з колишньою дружиною. На всі свята і події він приїздив у рідне с. Сасів Золочівського району Львівської області, сам без позивачки [PERSON] .. Пригадала як в 2017 році, [PERSON] робив в неї ремонт тривалістю близько місяця і змушений був їхати в с. Козьова Стрийського району Львівської області, щоб віддати дочці, яка їхала з Республіки Польща додому в спільну їх квартиру, ключі від цієї квартири, вона ще пам?ятає, як уточнила в нього, чи немає нікого, хто б дав ключі, то він відповів, що ні. Молодша донька часто приїздила з Ізраїлю на канікули, та вони разом приїздили до неї в мю Ужгород і в с. Сасів Золочівського району Львівської області, однак завжди без позивачки [PERSON] .. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , повідомила, що [PERSON] бачила особисто постійно в с. Козьова Стрийського району Львівської області, оскільки він її сусід, він проживав в квартирі над її квартирою, зробив ремонт в їхньому під`їзді. Вона позивачку [PERSON] не знає., разом [PERSON] та позивачку [PERSON] в с. Козьова Стрийського району Львівської області вона ніколи не бачила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що знайома з [PERSON] , вона її сусідка. Вказала, що ніколи не бачила разом [PERSON] та позивачку [PERSON] .. [PERSON] жила разом з батьком [PERSON] , оскільки її мати була за кордоном. Після виїзду [PERSON] за кордон, вона бачила [PERSON] в спільному коридорі, оскільки вони проживають на одному поверсі і їхні вхідні двері поряд, іноді його бачила з друзями. Стверджує, що [PERSON] проживав у цій квартирі постійно, один. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що позивачку [PERSON] не знає, натомість відповідачку 1 [PERSON] знає, вона є донькою [PERSON] і є її сусідкою. Стверджує, що в [PERSON] ніколи не було ніякої жінки після виїзду його дружини закордон. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що [PERSON] знає як чудового сусіда. Згадує, як під час Революції Гідності сильно побили в Києві [PERSON] і його дружина була змушена їхати по нього, щоб привезти в с. Козьова Стрийського району Львівської області. [PERSON] дружив з її чоловіком. Жив сам, не проживав в м. Сколе Стрийського району Львівської області. Сам він не розказував, чи є в його житті якась жінка. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що [PERSON] і відповідачку 1 [PERSON] знає, оскільки вони обоє являються її сусідами. Їй відомо, що [PERSON] опісля виїзду його доньки - відповідачки 1 [PERSON] , проживав в квартирі сам, був самостійний, варив їсти, вів побут, більше ні з ким його за тією адресою не бачила, як й ніколи в житті не бачила позивачку [PERSON] .. Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. У ч. 1 ст. 1 ЦК України вказано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 638/2304/17, номером провадження 61-2417сво19). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 910/10784/16, номер провадження 12-30гс21). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року за єдиним унікальним номером судової справи 761/42030/21, номер провадження 61-12101св23, постанова Верховного Суду від 11 грудня 2023 року за єдиним унікальним номером судової справи 607/20787/19, номер провадження 61-11625сво22)). У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 523/14489/15-ц, номер провадження № 14-22цс20). Справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги згідно із ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, така правова позиція сформована (дата формування 30.03.2024 року), й міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 357/7533/22, номер провадження 61-8575св23. Частиною 1 ст. 1 СК України встановлено, що чинний СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя. Відповідно до частин 2 і 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний Суд України у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (абз. 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року). Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23 травня 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 686/8440/16-ц). Згідно із частинами 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, щоб будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому, має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка ті жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Така правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 244/4801/13-ц, від 27 березня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 354/693/17-ц, від 18 грудня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 490/10757/16-ц, від 9 листопада 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 757/8786/15-ц. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інше (правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 524/10054/16). Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначені. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склались усталені відносини, які притаманні подружжю. Спільний відпочинок не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у розумінні ст. 74 СК України, без наявності інших ознак сім`ї, така правова позиція сформована (дата формування 24.05.2021 року), й міститься в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 522/25049/16-ц, номером провадження 61-11607св18. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини, така правова позиція сформована (дата формування 04.07.2022 року), й міститься в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 643/6799/17, номер провадження 61-1623св19. Для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю, така правова позиція сформована (дата формування 04.07.2022 року), й міститься в постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 588/350/15-ц, номером провадження 61-30273св18. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Суд, детально проаналізувавши докази, надані позивачкою [PERSON] на підтвердження її вимог, як кожний окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, із дотриманням вимог процесуального закону, дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позовних вимог через їх недоведеність належними та допустимими доказами, серед іншого, виходячи з наступного. Так, надані позивачкою [PERSON] письмові докази в своїй сукупності не доводять наявність у неї спільних з [PERSON] ні особистих немайнових, ні майнових прав, зокрема не зазначено жодного вартісного майна, котре було б придбано чи поліпшено за спільні кошти, тобто, того, що джерело набуття цього майна було спільним. Обґрунтовуючи позовні вимоги в підтвердження факту спільного набуття побутових речей, крім іншого, позивачка [PERSON] послалася на чеки про оплату комунальних платежів, про здійснення касових операцій з обміну валюти, про купівлю будівельних матеріалів в період, за який ставиться питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак, всі без винятку надані позивачкою [PERSON] фінансові документи не містять необхідних реквізитів для підтвердження їх правдивості, відсутні імена, підписи та відсутні докази, що ціль набутого майна - спільне користування, для сім`ї. При цьому, поняття спільний бюджет означає заробіток коштів членами сім`ї, їх розподіл та витрати в інтересах сім`ї. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у [PERSON] та позивачки [PERSON] спільного побуту, в першу чергу спільного бюджету (грошей), за рахунок якого ведеться спільне господарство, позивачкою [PERSON] суду також не надано. Суд критично ставиться до показів свідків [PERSON] , яка являється донькою позивачки [PERSON] , відтак її покази у пересічного громадянина знайдуть розумний сумнів, на це накладається те, що у зв?язку із тим, що остання за період з вересня 2016 року ще протягом декількох років навчалась на денній формі навчання у значній віддаленості - в м. Одеса, тому дійсність в м. Сколе Стрийського району Львівської області в цілому сприймала з перспективи своєї матері - позивачки [PERSON] , поряд з тим, критично ставиться до показів [PERSON] щодо того, що позивачка [PERSON] з [PERSON] робили разом покупки на місцевому ринку, що вони їздили на громадському транспорті разом та що гуляли містом разом, оскільки посилання свідків на спільне здійснення покупок чи спільні прогулки містом останніх не є саме по собі достатнім для висновку про наявність у [PERSON] з позивачкою [PERSON] протягом тривалого часу реальних сімейних відносин. Натомість, допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] , узагальнено ствердили, що [PERSON] точно у період з 2016 року по 2022 рік проживав у своїй квартирі по [ADDRESS] , про що свідчать його особисті речі в ній в такому самому вигляді, наче він вийшов з неї недавно, наміру ні з ким одружуватись не мав, з кінця 2020 року перебував у стосунках з позивачкою [PERSON] , які носили романтичний характер. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , тобто по сусідству з квартирою, де мешкав [PERSON] до часу свого призову по мобілізації, показали, що в своїй квартирі [PERSON] у період часу з 2016 року по 2022 рік проживав сам, оскільки його систематично бачили в означеному будинку, він був чудовим сусідом, зробив ремонт в спільному під?їзді. Отже, свідченнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спростовується зміст акта про встановлення фактичного місця проживання [PERSON] , [INFO], від 22.06.2022 року у м. Сколе Стрийського району Львівської області, здійсненого на підставі заяви позивачки [PERSON] , та еквівалентний зміст довідки виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 09.07.2022 року за № 640. Натомість, долученими фотографіями з їх описом, на яких міститься знимки [PERSON] в різних життєвих ситуаціях між 06.01.2018 року по 08.01.2022 року, вбачається, що останній проводить разом літні канікули з донькою - відповідачкою 1 [PERSON] , вони ж перебувають разом в гостях, на родинних урочистостях в родичів, зокрема, в с. Сасів Золочівського району Львівської області, ці всі фото здійснені без позивачки [PERSON] на них, також зафіксовано перебування [PERSON] на заробітках в Республіці Хорватія у 2020 році. Вочевидь, факт проживання [PERSON] в своїй квартирі по [ADDRESS] , за період з 2018 року по 2021 рік, стверджується долученими копіями платіжок та квитанцій про оплату комунальних послуг АТ «УКРПОШТА» де платником вказується [PERSON] , який систематично сплачував комунальні платежі, що збігаються з сумами, означеними в повідомленнях АТ «УКРТРАНСНАФТА» абонемента [PERSON] за означеною адресою. Зазначення [PERSON] у декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що була ним подана 31.05.2021 року, позивачку [PERSON] як довірену особу пацієнта, для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом, також не свідчить про спільність побуту [PERSON] та позивачки [PERSON] .. Крім того, в цій же декларації [PERSON] вказано адресою свого фактичного місця проживання - квартиру в с. Козьова Стрийського району Львівської області, а не ту квартиру в м. Сколе Стрийського району Львівської області, в якій, за твердженням позивачки [PERSON] , вони обоє проживали спільною сім?єю. Ба більше, за твердженням позивачки [PERSON] , сама вона протягом довгих років працює медсестрою в цій місцевій лікарні, тому поза розумним сумнівом така декларація про вибір лікаря не може сприйматись як належний і допустимий доказ. Крім того, протягом 2016-2022 років [PERSON] регулярно виїжджав за територію Стрийського району й України в цілому, зокрема, він здійснював будівельно-ремонтні роботи, за твердженням його сестри, в неї в м. Ужгород протягом місяця, він же перед весіллям своєї доньки [PERSON] покидав територію України задля заробітку коштів в Республіці Хорватія протягом тривалого часу в 2020 році. Звертаючись з цим позовом до суду, на підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] в період таких довготривалих вибувань з побуту, позивачка [PERSON] не надала доказів, які б стверджували спільні фінансові операції та реальності сімейних відносин в ці періоди, до них б могли належати пересилання грошових коштів (за час довгострокового перебування [PERSON] поза межами території Стрийського району) один одному, предметів побуту, особистих речей, переписки в ті роки й інше. На переконання суду, факт спільного відпочинку позивачки [PERSON] та [PERSON] , їх спільна присутність на святкуванні свят позивачки [PERSON] , їх спільні поїздки в м. Одеса до дочки позивачки [PERSON] - [PERSON] , самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між [PERSON] і позивачкою [PERSON] склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Відтак, належить дійти висновку про недоведеність позивачкою [PERSON] факту проживання її з [PERSON] , як чоловіка й жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу в період з 19.09.2016 року по 06.04.022 року, та ще й по [ADDRESS] , як наслідок, в позовних вимогах належить відмовити в повному обсязі, без дослідження належності відповідача 2 Міністерства оборони України до заявленої похідної позовної вимоги про визнання права на отримання пільг, установлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, оскільки така являється похідною від висновку про встановлення юридичного факту. Щодо розподілу судових витрат у справі. Згідно з ч. 1, 2 і 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, враховуючи відмову у задоволенні позову у повному обсязі, понесені позивачкою [PERSON] судові витрати у виді справляння судового збору належить залишити за нею. Доказів понесення сторонами та іншими учасниками справи судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: dismissed