Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Балла В.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власником 2/3 частини вказаного будинку є [PERSON] . Маючи намір подарувати належну їй частку житлового будинку з відповідними спорудами своєму синові, вона звернулася до нотаріуса з метою посвідчення договору дарування 1/3 частини житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку з накладанням арешту на вказане майно. Згідно листа Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконанні ВДВС з 19.06.2013 року перебувало виконавче провадження №38537274 з примусового виконання виконавчого листа №2/1548/2009 від 07.12.2009 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 21891,41 грн. В ході проведення виконавчих дій 27.07.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , відповідно до якої було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на належну їй на праві власності частку будинку оскільки вона не є учасником вказаного виконавчого провадження. Наявність арешту на майно, за відсутності правових підстав для цього порушує її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. В зв`язку з цим просить зняти арешт з 1/3 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної часткової власності. Ухвалою судді від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.10.2024 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в обґрунтування заперечення представник зазначила, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.11.2009 по справі №2-1548/2009 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з останнього на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21891,41 грн. Відомостями з АСВП підтверджено, що на примусовому виконанні Лозівського ВДВС у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває ВП 76195742, відкрите постановою від 07.10.2024, боржником якого є [PERSON] . Відомості про добровільне виконання [PERSON] судового рішення в повному обсязі в межах ВП №76195742 відсутні. Зазначила, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. На підставі положень вказаного закону, державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника тільки в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу. [PERSON] є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та відповідно до розрахунків заборгованості за останнім обліковується заборгованість у розмірі 500,00 грн., що свідчить про неповне виконання останнім договірних зобов`язань, а також судового рішення. Таким чином, ухваленням судом рішення про задоволення позовних вимог призведе до порушення прав АТ КБ «Приватбанк» на отримання виплат за судовим рішенням про стягнення з [PERSON] заборгованості та у межах вище вказаного виконавчого провадження. В зв`язку з чим просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] про звільнення майна з-під арешту відмовити. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, адвокатом надана до суду заява про розгляд справи без їх участі, на задоволення позовних вимог наполягали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала, з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи Лозівського ВДВС у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори, Харківської області 30.07.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2515 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20184595 від 10.08.2008 року (а.с.9,11). Із копії листа [PERSON] приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса щодо посвідчення договору дарування 1/3 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При підготовці до вчинення нотаріальної дії виявилось, що на вказане майно накладено арешт. Останній було роз`яснено, що оскільки арешт нерухомого майна був накладений органами державної виконавчої служби на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , а не на суб`єкт (співвласника нерухомого майна), посвідчення договору відчуження частки зазначеного об`єкту нерухомого майна, можливе лише після зняття арешту (заборони відчуження майна) з вказаного нерухомого майна, або виключення майна із-під арешту (опису) в порядку вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.12). Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.06.2013 року, старшим державним виконавцем ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області у виконавчому провадженні №38537274 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1548/2009 виданого 07.12.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 21891,41 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №21394121 від 25.06.2020 року, вбачається, що на все нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження 1457029 (спеціальний розділ); державний реєстратор Кучеренко С.М. Лозівське міськрайонне управління юстиції Харківська область; підстава для державної реєстрацій: постанова № 38537274 від 19.06.2013 року; обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] (а.с.13). Згідно копії довідки КП «Житлова управляюча компанія» від 06.07.2020 року, станом на 01.01.2013 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оформлений та зареєстрований за: [PERSON] 2/3 частини житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори від 10.04.1985 року, р.№1009; [PERSON] 1/3 частина житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 30.07.2008 року, р.№1-2515. Також зазначено, що на нерухоме майно, яке належить [PERSON] накладено арешт постановою ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції від 11.01.2010 року (а.с.15). Із листа\~Лозівського ВДВС\~у Лозівському\~районі Харківської\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~від 10.09.2024,\~вбачається,\~що згідно\~перевірки даних\~Автоматизованої системи\~виконавчих проваджень,\~виконавче провадження\~№38537274\~з примусового\~виконання виконавчого\~листа №2-1548/2009\~від 07.12.2009\~року Лозівського\~міськрайонного суду\~Харківської області\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» боргу\~у розмірі\~21891,41\~грн.,\~перебувало на\~виконанні у\~відділі з\~19.06.2013\~року.\~В ході\~проведення виконавчий\~дій постановою\~ВП №38537274\~державного виконавця\~про арешт\~майна боржника\~від 19.06.2013\~року було\~накладено арешт\~на все\~нерухоме майно\~боржника [PERSON] \~29.10.2013\~року державним\~виконавцем було\~винесено постанову\~про повернення\~виконавчого документу\~стягувачу відповідно\~до п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~47\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~яка не\~передбачає скасування\~заходів примусового\~виконання рішення,\~а саме\~зняття арешту\~з майна\~боржника. Повторно до\~відділу для\~виконання вищевказаний\~виконавчий документ стягувачем -\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» будо\~пред`явлено\~11.02.2022\~року. 11.02.2022\~року державним\~виконавцем було\~винесено постанову\~ВП№68532342\~про відкриття виконавчого\~провадження. 24.01.2023\~року державним\~виконавцем було\~винесено постанову\~ВП№68532342 про повернення\~виконавчого документу\~стягувачу відповідно\~до п\~2\~ч.\~1\~ст.\~37\~Закону України «Про\~виконавче провадження»,\~яка не\~передбачає скасування\~заходів примусового,\~виконання рішення,\~а саме\~зняття арешту\~з майна\~боржника.\~Повторно до\~відділу для\~виконання вищевказаний\~виконавчий документ стягувачем - ПАТ КБ «Приватбанк» не пред`являвся (а.с.26). Відповідно дост.59 ЗУ «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Статтею 41\~Конституції України та статтею1Першогопротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. На підставі вище викладеного, з урахуванням того, що арешт накладений на все майно, за адресою: [ADDRESS] , при цьому 1/3 частина цього майна належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу [PERSON] , однак відносно неї немає\~відкритого жодного\~виконавчого провадження,\~а арешт\~накладено на\~все майно\~помилково в\~межах виконавчого\~провадження про\~стягненням коштів\~з [PERSON] \~на користь\~ПАТ КБ\~«Приватбанк»,\~учасником якого\~вона не\~є,\~наявність такого\~обтяження створює\~перешкоди у\~здійсненні позивачем\~її право\~власності та\~перешкоджає вільно\~розпоряджатись своїм\~майном, тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з майна позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved