Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

У вересні 2024 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.07.2020 р. відповідач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до якої було включно інформацію щодо неповнолітньої дитини [PERSON] . Рішенням від 13.08.2020 року управління призначило та виплатило відповідачу допомогу ВПО на неповнолітню дитину [PERSON] , з 13.07.2020 р. по 12.01.2021 р., в розмірі 1 000 грн., щомісячно. Після закінчення вказаного строку, строк виплати грошової допомоги було автоматично продовжено: з 13.01.2021 р. по 31.03.2022 р., в розмірі 1 000 грн., щомісячно; з 01.04.2022 по 31.10.2023 в розмірі 3 000 грн., щомісячно; з 01.11.2023 по 31.12.2023 в розмірі 2 000 грн., щомісячно. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709, передбачено що з 01.08.2023 р. виплата допомоги на проживання ВПО не продовжується особам, які за результатами перевірки станом на 15 липня 2023 р. перебували за кордоном понад 30 календарних днів підряд та не повернулися в Україну станом на 1 серпня 2023 р. Під час проведення перевірки особової справи №621133 державним соціальним інспектором, за інформацією Державної прикордонної служби України встановлено, що відповідач не повідомила про те, що [PERSON] виїхав 12.01.2022 з України через пункт Львів, разом з [PERSON] та станом на 01.08.2023 р. [PERSON] в Україну не повернувся. З 01.08.2023 р. відповідач не мала права на отримання допомоги ВПО та неправомірно отримувала допомогу на [PERSON] за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 в розмірі 10 000 грн. Вказані кошти відповідачем не повернуто, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2024 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами. Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved