Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

29.10.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить шлюб між позивачем та відповідачем, укладений 24.11.1990 Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області, відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] розірвати. На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що 24.11.1990 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області, про що складено відповідний актовий запис та надано Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Нормальні сімейні відносини між подружжям вже давно не підтримуються, внаслідок чого подальше спільне життя не вбачається можливим. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки кожний із них має різні погляди на сімейне та спільне побутове життя, внаслідок чого шлюбні стосунки були фактично припинені. Станом на час звернення до суду позивач з відповідачем не веде та не підтримуємо сімейне спілкування. Позивач вважає, що розлучення, це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю. За наведених обставин, вказаний шлюб носить лише формальний характер, примирення позивача з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим, виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У сторін відсутні малолітні та неповнолітні діти. Майнових спорів між позивачем і відповідачем станом на сьогодні не має. Позивач з відповідачем не підтримує нормального спілкування, спільна згода про розірвання шлюбу між ними відсутня, а тому є необхідність у розірванні шлюбу за рішенням суду. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024, розгляд вказаної справи\~ визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 14). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 17). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 04.12.2024 до канцелярії суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Кутового Г.І., в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника (а.с. 22-23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час і місце судового розгляду справи, 04.12.2024 до канцелярії суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд без участі та відсутність необхідності надання строку для примирення, і визнання позову, в якій просить розглянути справу без участі відповідача та без надання строку для примирення через визнання позовної вимоги; шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати (а.с. 24-25). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1990 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 24.11.1990 Красноград, РАЦС, Харківська область, про що було зроблено актовий запис за № 262 (а.с. 8). Згідно позовної заяви, господарство та побут подружжя ведуть окремо один від одного, мешкають окремо. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved