Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №16.10.2023-100001879 від 16.10.2023р. у розмірі 22699,91 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно даного кредитного договору (оферти), підписаного [PERSON] у електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису з проходженням ідентифікації його особи через Систему BankID Національного банку України, товариство надало відповідачу на його рахунок (електронний платіжний засіб) кредит у сумі 10000 грн строком на 112 днів зі сплатою відповідних процентів та комісії, цим самим виконавши взяті зобов`язання. Однак, відповідач свої зобов`язання за даним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 04.02.2024р. у нього утворилась заборгованість у розмірі 22699,91 грн, що складається з боргу по тілу кредиту 10000 грн, боргу по процентах 11199,91 грн, боргу по комісії 1500,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 22 жовтня 2024 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.3 прохальної частини позову просив розглядати справу саме в такому порядку, а приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 22 жовтня 2024 року було надіслано за місцем реєстраційного обліку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, в силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що згідно умов укладеного 16 жовтня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору №16.10.2023-100001879 (анкета, заявка, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), підтвердження укладення кредитного договору) товариство зобов`язувалося надати позичальнику на споживчі потреби кредит шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, у сумі 10000,00 грн, строком на 112 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 04.02.2024р., період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період); процентна ставка - фіксована незмінна 1% за 1 день користування кредитом; комісія, пов`язана з наданням кредиту, - 15% від суми кредиту (1500,00 грн) нараховується та обліковується в день видачі кредиту; проценти сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду, сума кредиту сплачується 8 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1-7 плтежі - по 2428,39 грн. 8 платіж - 2428,43 грн; комісія сплачується 2 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж - 1028,39 грн, 2 платіж - 471,61 грн. Неустойка: 100,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від його суми. Розмір процентів за ст.625 ЦК України становить 365% річних. Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, вчинений в електронній формі за допомогою кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника кредитодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.12.2020р. по справі №561/77/19 за близьких до змісту обставин і практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Споживчий центр» зазначені свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши [PERSON] можливість користуватися обумовленою сумою фінансових ресурсів, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування 16.10.2023р. коштів у розмірі 10000 грн на картку/рахунок відповідача за допомогою системи LiqPay. Натомість [PERSON] свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином, кредит, проценти за його користуванням та комісію у відповідності до умов кредитного договору не сплатив. Згідно доданої до позовної заяви довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» по кредитному договору №16.10.2023-100001879 від 16.10.2023р. становить 22699,91, з яких: основний борг 10000,00 грн, нараховані проценти за період з 16.10.2023р. по 04.02.2024р. 11191,91 грн, комісія 1500,00 грн, що не оспорюються відповідачем. При цьому, суд констатує, що встановлення в кредитному договорі одноразової комісії в розмірі 15% від суми кредиту (1500,00 грн), що нараховується та обліковується в день видачі кредиту, передбачено в складі орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (розділ 4 Паспорту споживчого кредиту), а відтак є правомірним і не суперечить вимогам п.4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.11, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановаою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року №49 (Правила про споживчий кредит). Крім того, [PERSON] усупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог позикодавця, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved