Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить суд зняти арешт на належне рухоме й нерухоме майно [PERSON] , померлого [INFO] , що накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2008 у справі № 2-6549/08, зареєстрований 16.01.2009 Третьою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 8375137. В обґрунтування позову покликалась на те, що вона звернулась до державного нотаріуса Гайворонської нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , однак отримала відмову у зв`язку з наявністю накладеного арешту. В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2/3997/10, на той час 2-6549/08 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитом. З метою забезпечення цивільного позову в цій справі ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2008 було накладено арешт на належне рухоме та нерухоме майно [PERSON] . На виконання ухвали суду від 24.11.2008 Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 16.01.2009 зареєстровано арешт нерухомого майна [PERSON] за реєстраційним номером 8375137. Надалі, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2010 в цивільній справі № 2-3997/10 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Рішення суду виконувалось Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження № 47396121 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3997/10, виданого 17.08.2010 Приморським судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 456000,74 грн, яке закінчене 16.03.2021 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже рішення суду від 13.05.2010 виконано [PERSON] в повному обсязі. Разом з тим, за життя [PERSON] не встиг звернутись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України. У зв`язку з цим позивачка просить скасувати арешт на майно, що накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2008 у справі № 2-6549/08. Відповідач правом подання відзиву не скористався. Ухвалою від 21.10.2024 відкрито провадження в справі, призначено підготовче засідання. 04.11.2024 від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк». Протокольною ухвалою від 18.11.2024 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача. 20.11.2024 представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за його та позивачки відсутності, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. 21.11.2024 від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк». Ухвалою від 22.11.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. 04.12.2024 від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк». Враховуючи подані відповідачем заяви, з врахуванням думки представника позивача суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи доходить такого висновку. Як вбачається з ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2008, судом в справі № 2-6549/08 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитом накладено арешт на належне рухоме та нерухоме майно, в тому числі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 13). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.10.2015 (а.с. 18) та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 372409520 вбачається, що зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521187600:02:000:2065, власником якої є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] зареєстроване обтяження, що накладене ухвалою Київського районного суду м. Одеси в справі № 2-6549/08 (а.с. 14-15). З свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю неповнолітніх [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2015 року народження. З свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Гайворонської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2024 № 184/02-31 [PERSON] , як законному представнику [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на її ім`я на спадкове майно [PERSON] у зв`язку з зареєстрованим обтяженням, що накладене ухвалою Київського районного суду м. Одеси в справі № 2-6549/08 (а.с. 16). З листа від 04.09.2024 Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що згідно даних АСВП на даний час відкриті виконавчі провадження за рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-3997/10 відносно [PERSON] на примусовому виконанні не перебували та не перебувають (а.с. 17). Відповідно до наявної у системі інформації, на примусовому виконанні у Подільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 38263817 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3997/10 виданого 17.08.2010 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованості у розмірі 456000,74 грн, за яким винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження 27.06.2014. Також, згідно даних системи, у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального упарвління юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 47396121 з примусового виконанн виконавчого листа № 2-3997/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованості у розмірі 456000,74 грн, яке закінчено 16.03.2021 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону. З листа Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2024 вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м. одеси перебувала цивільна справа № 2-3997/10 за позовом ПАТ Райффайзен Банк Аваль до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В рамках цієї справи (на той час № 2-6549/08), ухвалою Київського раойнного суду м. Одеси від 24.11.2008 було накладено арешт на належне рухоме та нерухоме майно, зокрема [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2010 позовні вимоги АТ Райффайзен Банк Аваль задоволено. Пунктом 9 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Тобто виконавче провадження щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси в справі № 2-3997/10, в рамках якої, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2008 № 2-6549/08 накладено арешт на майно [PERSON] - завершене у зв`язку з виконанням рішення суду. Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Натомість арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2008 № 2-6549/08 на належне майно [PERSON] , знято не було, що в свою чергу, позбавляє позивача можливості належним чином оформити спадкові права на нерухоме майно після його смерті. Згідно ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками малолітніх та неповнолітніх дітей. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права волі користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою і другою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В постанові пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна вказано, що позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками (п. 2). Оскільки згідно зі ст. 126 ЦПК України позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов`язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Арешт нерухомого майна є перешкодою у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені ч. 2, 4 ст. 59 Законом України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). На сьогодні позивачка, як законний представник неповнолітніх дітей [PERSON] - [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2015 року народження має намір оформити спадкові права на нерухоме майно та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлого [PERSON] , проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Враховуючи вищевикладене, оскільки на момент звернення з позовною заявою до суду, за наявності арешту накладеного на майно, неможливо оформити спадкові права на нерухоме майно, що належало її померлому чоловіку, при цьому виконавче провадження відносно [PERSON] закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, суд вважає за необхідне зняти арешт із рухомого та нерухомого майна, виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна. Також суд враховує, що АТ Райффайзен Банк Аваль змінив назву на АТ Райффайзен Банк, при цьому така інформація є загальновідомою.

Outcome: approved