Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

21.10.2024 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю із Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли матеріали вище вказаної позовної заяви, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син навчається у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті. Закінчення навчання 30.06.2027 року. Її доходу не вистачає для належного утримання повнолітнього сина. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає дуже рідко і не в належному обсязі. В зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою судді від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитини 23-х років. Вказав, що відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2022 року з нього стягуються аліменти на утримання інших дітей, а саме на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Також, цим рішенням суду вже визначався розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). Крім того, зазначив, що з моменту винесення рішення його матеріальний стан не змінився, а саме: він офіційно не працевлаштований, страждає рядом хронічних хвороб, на які також потрібні кошти, а також потрібні кошти на сплату комунальних платежів, харчування. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14.03.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.03.2008 року (а.с.8). Сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2006 року (а.с.9). Позивачка разом з сином зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Центром надання адміністративних послуг Борівської селищної ради 12.06.2024 року (а.с.10). Із довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.09.2023 №6334-5002961715, вбачається, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки виданої Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом від 15.08.2024 року №34/1165, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання даного навчального закладу. Дата закінчення навчання 30.06.2027 року (а.с.12). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12АА №694754, [PERSON] має 3 групу інвалідності, безстроково (а.с.13). Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досяг повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання на денній формі, доходів не має, а тому суд дійшов висновку, що син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. Посилання відповідача на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2022 року, яким з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, та яким також було визначено розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмір 1/8 частини заробітку (доходу) до його повноліття, як підстава часткового визнання позову, а саме у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку, є безпідставним. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, щодо виконання вказаного рішення, так само як і не надано доказів щодо його матеріального стану та стану здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України, передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В силу частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом не є, відповідач доказів надання допомоги сину та неможливості утримувати його до суду не надав. Разом з тим, суд, беручи до уваги, що на утриманні у відповідача знаходяться неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, таким чином частково задовольнивши позовні вимоги . Згідно ч.1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах зокрема про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнений.

Outcome: partial