Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

До суду 12.01.2024 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] на тимчасово окупованій території внаслідок хвороби помер її чоловік [PERSON] , який разом з позивачкою проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] . позивачка також у зв`язку з хворобою перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 15.12.2020 року по 02.11.2020 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка на автомобіль Mitsubishi Lancer [NUMBER] та 1/2 частка належить позивачці на праві власності. Позивачка прийняла спадщину у визначений законодавством строк, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 12.07.2021 за № 1185, що було видане Брянківським міським нотаріальним органом ЛНР і у зв`язку з цим не має юридичної сили на території України. Через рік після смерті [PERSON] 04.10.2021 року позивачка переїхала на підконтрольну Україні територію, де проживала в м. Києві, а згодом в м. Ірпіні, Бучанського району Київської області. У зв`язку зі зміною місця проживання, а також після перенесеного захворювання та смерті чоловіка позивачки, стан здоров`я [PERSON] погіршився, у зв`язку з чим остання лише згодом розпочала займатися юридичними процедурами, пов`язаними з відновленням документів. 11.01.2022 року у судовому порядку було встановлено факт смерті [PERSON] та видано свідоцтво про смерть українського зразка № [NUMBER] . 23.11.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бучанського району нотаріального округу Київської області Клімішиної М.І. з метою оформити право на спадщину (1/2 частки автомобіля) відповідно до українського законодавства. Після звернення позивачки до нотаріуса, їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із проживанням на тимчасово окупованій території, в подальшому зі зміною місця проживання, погіршенням стану здоров`я та лікуванням. Позивач в обґрунтуванні зазначила також, що незадоволення її позовних вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. На даний час автомобіль знаходиться в м. Києві. Просила суд встановити додатковий строк в один місяць з часу набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Ірпінського міського суду від 22.01.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк на усунення недоліків. 21 червня 2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою Ірпінського міського суду від 22.01.2024 року. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 26.06.2024 зазначена позовна заява, прийнята до розгляду та призначена у підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення за наслідками розгляду справи, та просив розглянути справу за вказаним позовом за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімчишина М.І. в судове засідання не з`явилася, 06.11.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому просила справу № 367/413/24 розглядати без її участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувається без участі сторін, а тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Як убачається з копії довідки від 31 жовтня 2016 року № 5420 [PERSON] з 31 жовтня 2016 року взята на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування за адресою [ADDRESS] . З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 11 січня 2022 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу від 10.02.1989 року серії [NUMBER] убачається, що він є чоловіком [PERSON] . З матеріалів справи судом встановлено, що 12.07.2021 року позивачем отримані видані органами на тимчасово окупованій території України «свидетельство о праве на наследство по закону» (іноземною мовою) та «свидетельство о праве собственности» (іноземною мовою). Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як убачається з копії довідки від 27 серпня 2022 року № 3251-5002021958 [PERSON] з 27 серпня 2022 року взята на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернулась 23.11.2023 року до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімчишиної М.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , Як убачається з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74867283, виданого 23.11.2023, приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімчишиною М.І. 23.11.2023 року зареєстровано у Спадковому реєстрі спадкову справу за № 71616371, заведену у нотаріуса за № 59/2023. Постановою приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області нотаріальної контори від 23.11.2023 № 273/02-31 було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини та відсутністю факта прийняття спадщини. До суду позивач звернулася 12.01.2024 року. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом після померлого чоловіка позивача [PERSON] , у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються нормами\~Цивільного кодексу України. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначає, що поважними причинами пропуску встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини є смерть чоловіка позивачки, погіршення стану здоров`я позивачки після смерті чоловіка, у зв`язку з чим остання лише згодом розпочала займатися юридичними процедурами, пов`язаними з відновленням документів. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , отже останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 21.04.2021 року. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач [PERSON] звернулася 23.11.2023 року, тобто пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає два роки сім місяців та два дні від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Як зазначено в постанові Верховного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20, при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період період, визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] вказує на погіршення стану здоров`я та лікування, на переїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну територію України. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання. Оцінюючи наявність або відсутність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації позивачем права на прийняття спадщини у період від дня відкриття спадщини 21.10.2020 року до 21.04.201 року, судом встановлено, що позивачем надано лише копії медичних документів, виданих на тимчасово окупованій території України, з яких вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 16.10.2020 року по 02.11.2020 року. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причини пропуску позивачем з 03.11.2020 року до 21.04.2021 року строку на прийняття спадщини позивачем суду не надано. Оцінюючи наявність або відсутність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією позивачем права на прийняття спадщини у період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом, судом встановлено, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації нею права на прийняття спадщини. Доводи позивача про те, що до моменту звернення до суду позивачу чинилися перешкоди щодо прийняття спадщини, оскільки остання переїхала на підконтрольну територію тільки 04.10.2021 року, не пояснюють причину звернення позивача до суду через два роки три місяці та тринадцять днів після повернення на підконтрольну територію та через два роки один день після отримання 11.01.2022 року свідоцтва про смерть спадкодавця , а тому суд не приймає до уваги і ставиться до них критично, оскільки такі обставини не були перешкодою позивачу вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Отже, судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. На думку суду, позивачем не доведено того, що у зв`язку з поганим самопочуттям через свій стан здоров`я, вона не мала змоги та можливості звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, слід зазначити, що, не зважаючи на свій стан здоров`я, позивач мала можливість вчасно надіслати заяву, підписану ЄЦП засобами електронного зв`язку до нотаріуса, або засобами поштового зв`язку після повернення 03.10.2021 року на підконтрольну територію України до нотаріуса. Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Таким чином, установивши, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, і не встановивши при цьому обставин, які створювали об`єктивні та непереборні труднощі для позивача для подання такої заяви, суд, застосувавши норми матеріального права, а саме частину третю\~статті 1272 ЦК України, за змістом якої підлягає визначенню додатковий строк для прийняття спадщини лише за наявності поважної причини, дійшов висновків про відсутність підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Вищенаведене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) де вказано, що позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed