Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті [PERSON] . Позивач спадщину не прийняла, оскільки не подала у визначений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про наявність заповіту, який був складений спадкодавцем на її користь, та не є спадкоємцем за законом, а тому звернулася до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживала разом із своїм чоловіком також у с. Балабанівка. Вона близько 16 років доглядала її, оскільки дітей та близьких родичів [PERSON] не мала. Близько трьох років [PERSON] проживала у неї вдома. Проте коли чоловік позивача захворів та потребував постійного догляду у 2016 році [PERSON] за порадою лікаря перейшла проживати у будинок для престарілих осіб у с. Вільховець. Вона продовжувати щотижня відвідувати [PERSON] аж до її смерті. За життя [PERSON] постійно казала, що все її майно буде позивача, але конкретно про складання заповіту не повідомляла. У серпні 2024 року робітниця будинку для престарілих осіб повідомила їй, що у закладі є заповіт [PERSON] складений на її користь, після чого вона звернулась до директора закладу. Остання повернула їй заповіт та документи на землю, а згодом, після її повторного звернення, і свідоцтво про смерть. Проте строк для прийняття спадщини вже пройшов. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. у судовому засідання позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач Новоушицька селищна рада направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов визнав (арк. спр. 28,35). Процесуальні дії у справі 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 04 листопада 2024 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті, визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 06 червня 2019 року [PERSON] заповіла земельну частку (пай), яка належить їй згідно державного акту ЯБ №368582 у власність [PERSON] , 1952 року народження, тобто позивачу (арк. спр. 5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 8). [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , про що свідчить довідка №406 від 11 вересня 2024 року (арк. спр. 6 на звороті). Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №368582 від 18 січня 2006 року видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,65 га, яка знаходиться на території Малостружківської сільської ради (арк. спр. 6). Даними спадкової справи №184/2024 підтверджується, що позивач [PERSON] 29 червня 2024 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 19-25). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса (арк. спр. 7), що є підставою для звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки остання пропустила строк для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, послалась на те, що після смерті [PERSON] вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки не була родичкою спадкодавця, а про існування заповіту дізналася від працівників будинку інтернату для престарілих осіб у серпні 2024 року, які у вересні 2024 року передали їй заповіт. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд першочергово враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд зауважує, що в ході судового розгляду не здобуто даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, чи претендували б на неї, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а відповідач у справі позов визнав, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , що б порушило принцип «справедливості» при вирішенні даної справи. З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач з поважної причини - через незнання про існування заповіту, пропустила передбачений законом строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому порушене право [PERSON] підлягає захисту у спосіб, визначений у позовній заяві. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться нерухоме спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved