Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Дніпровське квартино-експлуатаційне управління про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахункупри звільнені у розмірі 3710,65 грн. Позов обґрунтовано тим, що вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем та 30.05.2024 звільнена за власним бажанням. Після звільнення відповідач не виплатив негайно їй заробітну плату у розмірі 12616,34 грн., згідно ПостановиДніпровського апеляційного суду від 28.05.2024 у справі 294/15342/23.Вважає, що в порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі з позивачем не був проведений в день звільнення,а лише 05.06.2024.Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2024 позовні вимоги [PERSON] до Дніпровського КЕУ про поновлення на роботі та стягнення заробітноїплатиза час вимушеного прогулу було задоволено, визнанопротиправним наказ Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро № 217 від 23.12.2022, поновлено [PERSON] на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.12.2022 по 28.05.2024 у розмірі 275330,23 грн, Крім того зазначає, що її середньоденна заробітна плата складає 742,13 грн. Кількість робочих днів за період заборгованості з 28.05.2024 по 05.06.2024 складає 5 днів. За підрахунками позивача, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, станом на момент звернення до суду з даною заявою складає 3710,65 грн. (5 дні х 742,13 грн. середньоденну заробітну плату). У зв`язку з чим, просила суд стягнути з відповідача на її користьсередній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 3710,65 грн. Ухвалою суду від 16.09.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.18). \~ \~ \~ \~ Представник відповідача надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач заявлені позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. На думку відповідача заявлений позов не підлягає задоволенню, оскільки постанова Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2024 була доставлена до електронного суду 29.05.2024 о 20:16, тому відповідач отримавдокумент 30.05.2024.Крім того, представник вказує, що Дніпровське КЕУ отримало інформацію про реквізити рахунку позивача лише 30.05.2024.Дніпровське КЕУ є бюджетною установою, тому усі видатки здійснюються через Державну казначейську службу.На виконання рішення суду, Дніпровським КЕУ04.06.2024було направлено до Державної казначейської служби відповідний платіж на суду у розмірі 12616,34 грн.Тому твердження позивача про про виконання рішення суду саме 05.06.2024, представник відповідача вважає помилковим. У зв`язку з чим, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.19-20). Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Приписами ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, то набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 25.01.2021 була призначена на посаду юрисконсульта в Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро. Наказом №217 від 23.12.2022 позивачабуло звільнено з посади юрисконсульта, підрозділу «працівник юридичної служби», у зв`язку із відсутністю працівника на роботі та інформації по причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль, згідно п. 8 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України. У зв`язку з чим, позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровського квартирно-експлуатаційне управління про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Дніпровського квартирно-експлуатаційне управління про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2024 рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 у справі за позовом [PERSON] до Дніпровського квартирно-експлуатаційне управління про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасовано.Визнано протиправним наказ Квартино-експлуатаційного відділу м.Дніпро №217 від 23.12.2022 та [PERSON] на роботі на посаді юрисконсульта у Дніпровському квартирно-експлуатаційному управлінні (попередня назва Квартино-експлуатаційний відділ м.Дніпро) з 23.12.2022.Стягнуто з Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління (ЄДРПОУ 08004581) на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.12.2022 по 28.05.2024 у розмірі 275 330 грн. 23 коп. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів.Допущено до негайного виконання рішення суду у частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді юрисконсульта у Дніпровському квартирно-експлуатаційному управлінні та у частині стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 12 616 грн. 34 коп. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів.Вказана постанова набрання законної сили\~28.05.2024. Згідно наказу № 109 від 30.05.2024, позивача було звільнено за власним бажанням з 30.05.2024, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 10). Як вбачається з наданих суду представником відповідача доказів, постанова Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2024 по справі №204/15342/23 була доставлена до електронного суду відповідача 29.05.2024 о 20:16, тому фактично відповідач отримавдокумент 30.05.2024, що підтверджується карткою руху документів автоматизованої системи документообігу судів (а.с.36). Дніпровське квартино-експлуатаційне\~управлінняє бюджетною установою, тому усі видатки якого здійснюються через Державну казначейську службу. Відповідно до п. 2.6. Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої Міністерством фінансів України 333 від 12.03.2012, кошти для виконання судових рішень сплачуються за кодом 2800 «Інші поточні видатки». Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць, 04.06.2024 Дніпровським КЕУ було направлено до Державної казначейської служби грошові кошти у розмірі 12616,34 грн., що підтверджуєтьсяплатіжною інструкцією №2261 від 04.06.2024 (а.с.37). 05.06.2024 на рахунковий рахунок [PERSON] вказані грошові кошти надійшли через систему переказів Р2Р у розмірі 12616,34 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №18156 від 05.06.2024 (а.с.11). Таким чином, відповідно до вимог законодавства Дніпровським КЕУ було виконано постанову Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2024. Проте позивач вважає, що в порушення вимог ст.116 КЗпП розрахунок по заробітній платі з нею було проведено не вдень звільнення, а лише 05.06.2024. Відповідно до ст. 116 КЗпП| України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Отже, підстави стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені (ст. 116 КЗпП України) та за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі (ст. 236 КЗпП України), передбачені окремими нормами трудового законодавства, мають відмінну правову природу. Затримка виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі зумовлює відповідальність роботодавця за ст. 236 КЗпП України. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У позові позивач просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2024 по 04.06.2024 у розмірі 3710,65 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи, що сума коштів яку просить стягнути позивач не входить до сум розрахунку, що належить виплатити працівникові при звільненні в розумінні ст. 116 КЗпП України, тому суд приходить до висновку що вимоги позивачки є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed