Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

18 листопада 2024 року [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач, свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб з відповідачкою. Шлюбні відносини між ними припинились, проживать окремо, шлюб носить лише формальний характер, як виявилося у них зовсім різні погляди на сімейне життя, побут, відпочинок. У відносинах відсутні взаємопорозуміння і повага, відносини приносять позивачу лише негативні емоції. Вважає, що у них немає спільних цілей на життя, на примирення не погоджується, тому просить суд шлюб розірвати. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відзиву на позов не надходило. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків, 22 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано шлюб (актовий запис № 161), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 22 грудня 2007 року. Прізвище дружини (відповідачки) після реєстрації шлюбу « [PERSON] » . Від даного шлюбу сторони мають ннеповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.05.2008 року, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. Спір щодо визначення місця проживання дитини та з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить Позивачу з Відповідачем на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом відсутній. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, у відносинах відсутні взаємопорозуміння та повага, на примирення позивачка не погоджується. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнає, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.113 СК України\~ відповідачка має право іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ".

Outcome: approved