Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

28 серпня 2024 року представник позивача звернулась до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] у віці 36 років помер її син [PERSON] , [INFO] . 26.07.2024 року нотаріусом на її ім`я видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 418, яким посвідчено її успадковане право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS] , з одночасною реєстрацією набутого права власності у Державному реєстрі речових прав. За життя, її син [PERSON] на підставі рішення Великописарівської селищної ради від 02.06.2021 року №646 отримав дозвіл відповідача на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,2500 га (0,0500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 0,2000 га - для ведення особистого господарства), яка розташована по [ADDRESS] . Проте, у зв`язку зі смертю її сина [PERSON] подальші дії щодо завершення розпочатої ним приватизації землі, передбачені чинним земельним законодавством не здійснювались: затвердження документації із землеустрою не проводилось, рішення про передачу у приватну власність не приймалось, право власності не зареєстровано, юридично зазначені земельні ділянки залишаються перебувати у комунальній власності. Одночасно, нотаріусом їй повідомлено про неможливість здійснення нотаріального оформлення права власності на вказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю у спадкодавця права власності на цей об`єкт нерухомого майна та відомостей про його реєстрацію, про що 26.07.2024 року за №47/02-31 нею винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно та відомостей про реєстрацію права власності на нього, здійснити оформлення спадщини за законом після смерті сина в нотаріальному порядку за ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст. 1296, 1297 Цивільного кодексу України на сьогодні відповідно до вимог чинного законодавства не можливо, але із зазначеного приводу вона не позбавлена права на звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Представник Великописарівської селищної ради в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі представника сільської ради, з позовом погоджуються. Ухвалою суду від 29.08.2024 року відкрите провадження, справу призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 11.11.2024 року закрите підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що [INFO] у віці 36 років помер (загинув) її син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , свідоцтва про народження померлого [NUMBER] , паспорта позивачки. Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до інформації наданої 13.11.2024 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу за №104/01-16, після смерті [PERSON] на підставі заяви [PERSON] , 1967 р.н. відкрито спадкову справу №37/2023. 26.07.2024 р. нею було видано матері померлого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом щодо грошових коштів та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] 28.04.2023 р. до спадкової справи було долучено заяву про відмову від спадщини за законом від дружини померлого [PERSON] [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] померлого [INFO] , зареєстрована за №37/2023 та перебуває у провадженні приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Васильченко Наталії Вікторівни. 26.07.2024 року нотаріусом на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 418, яким посвідчено її успадковане право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS] , з одночасною реєстрацією набутого права власності у Державному реєстрі речових прав. За життя, спадкодавець [PERSON] на підставі рішення Великописарівської селищної ради від 02.06.2021 року №646 отримав дозвіл відповідача на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,2500 га (0,0500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 0,2000 га - для ведення особистого господарства), яка розташована по [ADDRESS] . На підставі вищевказаного рішення він звернувся до ліцензованого суб`єкта землевпорядних робіт ФОП [PERSON] та замовив виготовлення технічної документації із землеустрою, яку виконавцем було розроблено та сформовано і зареєстровано земельні ділянки за місцем розташування: [ADDRESS] : кадастровий номер 5921281700:07:014:0003, площею 0,1480 га (присадибна ділянка), кадастровий номер 5921281700:07:014:0002, площею 0,2000 га наданої для ведення особистого селянського господарства, що підтверджено відповідними витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4812093232021 від 13.09.2021 року та НВ-3223616852021 від 18.08.2021 року (додаються). Проте, у зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] подальші дії щодо завершення розпочатої ним приватизації землі, передбачені чинним земельним законодавством не здійснювались: затвердження документації із землеустрою не проводилось, рішення про передачу у приватну власність не приймалось, право власності не зареєстровано, юридично зазначені земельні ділянки залишаються перебувати у комунальній власності. Згідно з частинами 1, 2, 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Частиною 1 статті 1297\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у склад якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про спадщину. Так, нотаріусом повідомлено позивача про неможливість здійснення нотаріального оформлення права власності на вказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю у спадкодавця права власності на цей об`єкт нерухомого майна та відомостей про його реєстрацію, про що 26.07.2024 року за №47/02-31 нею винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, із аналізу якого вбачається, що процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом "г" частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18). Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не оформив на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Право на завершення приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що спадкові права позивача як єдиного спадкоємця після смерті сина, підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права на завершення приватизації спірної земельної ділянки та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved