Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивує тим, що з 1997 року він проживав у шлюбі із [PERSON] , під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження сина він записаний батьком [PERSON] , а матір`ю записана [PERSON] . 02 жовтня 2014 року згідно рішення Чечельницького районного суду шлюб між ними розірвано, після розлучення дитина проживає разом із ним, він здійснює догляд за сином, відповідачка ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, оскільки з моменту проживання окремо, матеріально сину не допомагає, участі у вихованні не приймає, не цікавиться життям дитини, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та не виконує жоден з тих обов`язків, які покладені на неї законом як на матір дитини. На даний час він проживає разом із сином в будинку де обладнана кімната для того, щоб дитина могла мати здоровий сон, навчатися, гратися. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно та добре відноситься до сина. Відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти - створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються ним та син знаходиться на повному його утриманні. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав. Проти винесення заочного рішення не заперечує, судовий збір просив залишити за ним. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що дружина залишила його з трьома дітьми ще у 2013 році, [PERSON] на той час було 4 роки. У 2014 році подав на розлучення, так як дружина додому не поверталася, із ними не спілкувалася та дітьми не цікавилася, що не робить і до цього часу. Декілька років назад вона робила якісь документи, то спілкувалася лише із старшою донькою, він чув її тільки по телефону. Із сином не спілкується, його долею не цікавиться, не бере участі у його вихованні та нічим не допомагає, де вона зараз не знає. Двоє дітей уже дорослі, а [PERSON] теж подорослішав і часто виникають питання де потрібен дозвіл обох батьків, що створює для сина значні проблеми. Враховуючи викладене просив заяву задовольнити та позбавити її батьківських прав. Представник служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Стрельчук Л.П. не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що дійсно відповідачка не займається вихованням сина [PERSON] , долею сина не цікавиться, ні у навчальному закладі, ні у лікарні маму ніхто не бачив, не бере участі у його вихованні, вихованням сина займався і займається лише батько, мати покинула сім`ю більше 10 років тому. Вважає, що задоволення позову повністю буде відповідати інтересам дитини. У присутності практикуючого психолога КУ "Чечельницький селищний центр соціальних служб" Чечельницької селищної ради Сєнькіної Н.Л., неповнолітній [PERSON] , пояснив, що мама покинула їх, як йому було близько 4 років, ще з дитинства його виховує лише батько, мама з ним не спілкується, не приїжджає, не цікавиться його життям та зовсім не бере участі у його вихованні та утриманні, тому хоче щоб її позбавили батьківських прав. Відповідачка [PERSON] у судові засідання призначені на 22.08.2024, 13.09.2024, 17.10.2024, 06.11.2024 та 27.11.2024 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повістки повернулися до суду без вручення, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, відповідачка повідомлялася про судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідачки на адресу суду не надходило. За таких підстав відповідачка вважається належно повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, вислухавши учасників справи, свідка та неповнолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25 листопада 2009 року виконкомом Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, про що 25 листопада 2009 року складено відповідний актовий запис №07. (а.с.5) Відповідно до копії заочного рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 18 квітня 1997 року Рибницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану по актовому запису № 85 - розірвано. (а.с.10) Відповідно до довідки виданої Каташинським старостинським округом Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 263 від 22.11.2024 [PERSON] , [INFO] на території села зареєстрована та не проживає.(а.с.62) Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять [PERSON] , [INFO] та його син [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні батька (а.с.9) Згідно довідки Вінницької птахофабрики № 5/4 від 05.08.2024 [PERSON] постійно працює з 06.07.2018 року на посаді вантажника в Філії ''Переробний комплекс'' товариства з обмеженою відповідальністю ''Вінницька птахофабрика'' і його дохід становив 165 688 гривень 90 копійок.(а.с.30) Відповідно до характеристики виданої Вінницькою птахофабрикою № 126 від 05.08.2024 [PERSON] працює підсобним робітником у цеху різки Філії ''Переробний комплекс'' товариства з обмеженою відповідальністю ''Вінницька птахофабрика'' з 06.07.2018 по цей час. За час роботи зарекомендував себе як добросовісний працівник, у колективі характеризується з позитивної сторони, сумлінно виконує свої посадові обов`язки, зауважень до роботи не було, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. (а.с.31) Як вбачається із акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] по [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком - [PERSON] .. Умови проживання відповідають вимогам, а саме : в будинку чисто, охайно, у [PERSON] є власна кімната, шафа, письмовий стіл, родина забезпечена продуктами харчування, дитина забезпечена сезонним одягом. Батько створює всі умови для розвитку та виховання дитини та виховує сина один більше 10 років, мати залишила родину і вихованням дитини не займається більше 10 років. (а.с.45) Згідно характеристики Жабокрицької гімназії Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області [PERSON] , [INFO] навчався до 9 класу у даній школі, проживає у неповній сім`ї [PERSON] , під час навчання зарекомендував себе позитивно, виявляв логічне мислення та цікавість до інформаційної галузі, систематично відвідував школу, навчальним приладдям забезпечений, засвоював навчальний матеріал на достатньому рівні, на уроках був уважний та активний, брав участь у позакласній і позашкільній роботі. Мати дитини, [PERSON] з вчителями не спілкувалася, батьківські збори не відвідувала, з сім`єю не проживає. Батько хлопчика приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина.(а.с.28) Відповідно до характеристики професійно-технічного училища №14 смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області учень даного училища [PERSON] навчається в училищі з 01 вересня 2024 року, володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні, на уроках уважний, активний, виконує домашні завдання, з товаришами стосунки дружні, не провокував конфліктів, на критику реагував адекватно, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у громадському житті навчального закладу та приймає активну участь у спортивному житті училища, доброзичливий, порядний, проявляє повагу до педагогів. Мати [PERSON] не підтримує зв`язок з класним керівником та майстром в/н. (а.с.61) Факт того, що мати давно покинула сім`ю і не цікавиться життям сина, також підтверджено показами свідка [PERSON] , яка у судовому засіданні пояснила, що на даний час є старостою села де живе родина, до того дуже довгий час працювала секретарем сільської ради, тому знає цю сім`ю більше 15 років, вони переїхали у село чоловік, жінка та двоє дітей, [PERSON] народився уже в них у селі. Після його народження [PERSON] почала випивати, а потім взагалі поїхала із села і більше вона її не бачила. Дітьми займався батько, особливо [PERSON] , так як він був самий менший та не знав маминої ласки та любові. [PERSON] завжди гарно відноситься до сина, завжди займається з ним, знає його як порядну, людяну людину, до нього завжди звертаються односельчани за допомогою, ніколи він нікому не відмовля. Вважає, що відповідачку доцільно позбавити батьківських прав. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області затверджено рішення виконавчого комітету Чечельницької селищної ради від 14.08.2024 № 184 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Чечельницької селищної ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] .(а.с.43-44) Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. У пунктах 15, 16 постанови судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до частини 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи з вищенаведеного достовірно з`ясовано, що в порушення вимог статей 150, 180 СК України, [PERSON] усунулася від виконання Конституційного обов`язку, передбаченого ст.51 Конституції України щодо належного виховання свого неповнолітнього сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Отже, враховуючи перераховані вище докази, являються підставою для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] .. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просив залишити судовий збір за ним, суд, враховуючи його прохання, залишає судовий збір за позивачем.

Outcome: approved