Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

В квітні\~2024\~року [PERSON] \~звернувся до\~Хмельницького міськрайонного\~суду Хмельницької\~області із\~позовом до\~ [PERSON] \~про поділ\~майна подружжя,\~в обґрунтування\~якого вказав,\~що перебував\~з відповідачкою\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~під час\~якого подружжя\~придбало квартиру\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна\~2797176468040,\~право власності\~на яке\~зареєстровано за\~відповідачкою, між сторонами не досягнуто згоди про порядок, обсяги та будь-який із можливих варіантів поділу спільного майна, що зумовлює необхідність у позивача звернутись до суду із відповідною позовною заявою, просить суд провести поділ спільного майна подружжя та визнати за позивачем та відповідачкою, право власності по 1/2 частки квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2797176468040. В травні 2024 року [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого вказала, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі у подружжя народилось двоє дітей, відповідач за зустрічним позовом не виконує належним чином батьківські обов`язки, діти перебувають на утриманні матері, а тому є підстави для відступу від рівності часток та визнання права власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2797176468040 за [PERSON] , а за [PERSON] 1/3 частки. Крім цього, за час перебування у шлюбі набуто у власність транспортний засіб марки «RENAULT ESPACE», 2010 р.в., об`єм двигуна 1995 см.куб. номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , який перебуває у користуванні та володінні відповідача, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача компенсацію вартості частки у розмірі частини вартості автомобіля. Ухвалою суду від 20.05.2024 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя прийнято до розгляду та об`єднано для спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя 14.06.2024\~представник позивача-відповідача\~подала заяву,\~де зазначила,\~що твердження\~позивача за\~зустрічним позовом\~про можливість\~відходу від\~принципу рівності\~часток з\~підстав спільного\~її проживання\~з дітьми\~є безпідставними\~оскільки сторони\~мають рівні\~права та\~виконуються обов`язки\~в рівних\~частках щодо\~утримання та\~виховання дітей,\~що жодним\~чином не\~спростовано позивачем. Відповідач неспроможний\~сплатити позивачу\~грошову компенсацію\~за її\~частку в\~спільному майні,\~а відсутність\~у нього\~коштів може\~призвести до\~примусового виконання\~рішення суду\~шляхом продажу\~даного майна\~і відповідно\~позбавлення відповідача\~ права\~власності на\~дане житло,\~відповідач не\~давав згоди\~викупити у\~позивача її\~частку у\~праві власності,\~а примушувати\~його до\~цього є\~також порушенням\~прав [PERSON] ,\~оскільки законодавством\~не передбачено\~можливості набуття\~права власності\~у примусовому\~порядку,\~виплата компенсації\~частки позивача\~становитиме для\~відповідача за\~зустрічним позовом\~надмірний тягар. З огляду на те, що обраний позивачем за зустрічним позовом варіант поділу є неможливим та недоцільним, відтак, суд не позбавлений можливості здійснити поділ спільного майна шляхом визначення кожній із сторін ідеальної частки (по 1/2 кожному). 29.10.2024 представник відповідачки-позивачки подав заяву про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом, та просив, визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2797176468040 за [PERSON] , а за [PERSON] 1/3 частки, стягнути з [PERSON] грошову компенсацію частки в розмірі частини вартості транспортного засобу марки «RENAULT ESPACE», 2010 р.в., об`єм двигуна 1995 см.куб. номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] в сумі 152\~615 грн., припинити право власності [PERSON] на частини вказаного транспортного засобу. В судовому засіданні представник позивача-відповідача вимоги первісного позову підтримала, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідачка-позивачка, представник відповідачки-позивачки в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 27 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2010. Від шлюбу народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.05.2024 в цивільній справі № 686/9673/24 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Під час шлюбу подружжя придбало майно: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2797176468040, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 365708740 від 14.02.2024 та автомобіль марки «RENAULT ESPACE», 2010 р.в., об`єм двигуна 1995 см.куб. номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , право власності на який зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України). За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (частина третя статті 70 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертої статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження № 61-35779св18), зазначено, що «статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують». Згідно з вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов`язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього. Відповідачка-позивачка як на підставу відступлення від засади рівності часток, просила врахувати, що на її утриманні перебувають неповнолітні діти, та які проживають безпосередньо з нею, [PERSON] не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, останній не виконує належним чином свої батьківські обов`язки. Так, з довідки Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 7» Хмельницької міської ради № 01-33/113 від 13.05.2024 року вбачається, що « [PERSON] - [PERSON] , протягом 2022-2024 навчальних років не цікавився успіхами доньки в навчанні, батьківські збори не відвідував, зв`язок з класним керівником не підтримував». З довідки Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 7» Хмельницької міської ради № 01-33/112 від 13.05.2024 вбачається, що «Тато Домініки - [PERSON] , жодного разу до школи не приходив, батьківські збори не відвідував, з приводу навчання і виховання доньки до класного керівника не телефонував. З довідки спортивно-культурного центру «Плоскирів» № 193 від 13.05.2024 року вбачається, що [PERSON] відвідує на платній основі гурток з військово-спортивних багатоборств з січня 2018 року по теперішній час та те, що комунікації щодо навчального процесу між керівником гуртка та представником дитини здійснюється через матір Оксану Пацюрковську. З довідки Хмельницької школи мистецтв «Райдуга» № 01-25-56 від 13.05.2024 року вбачається, що доньки [PERSON] та [PERSON] є ученицями даного закладу. Батько у школі не з`являвся. [PERSON] разом зі своїми доньками, [PERSON] та [PERSON] проживають в орендованій квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актом ТОВ «ЖЕО» від 14.05.2024 року. Вказані обставини не можна вважати підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя відповідно до ст. 70 СК України. Судом встановлено, що станом на день ухвалення рішення, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, представлені відповідачкою-позивачкою довідки навчальних закладів не містять відомостей щодо предмету доказування, а тому відсутні підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя. Щодо вимог стягнення грошової компенсації вартості частки. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі. Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 07.08.2024 [PERSON] виїхав за кордон 20.10.2022 на транспортному засобі д.н.з. [NUMBER] . Згідно висновку експерта від 17.09.2024 № СЕ-19/123-24/10491-АВ середня ринкова вартість автомобіля марки «RENAULT ESPACE», 2010 р.в., об`єм двигуна 1995 см.куб. номер кузова [NUMBER] становить 305230,00грн. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У постанові\~від \~08.02.2022\~справа №\~209/3085/20\~у подібних\~правовідносинах Велика\~Палата Верховного\~Суду дійшла\~висновку,\~що підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам собою не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом ч. 4 ст. 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом ч. 2 ст. 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки в неподільній речі. Враховуючи вищевикладене, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути грошову компенсацію половини вартості транспортного засобу марки «RENAULT ESPACE», 2010 р.в., об`єм двигуна 1995 см.куб. номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] в розмірі 152 615 грн. 00 коп., а право власності [PERSON] на частину транспортного засобу марки «RENAULT ESPACE», 2010 р.в., об`єм двигуна 1995 см.куб. номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , припинити. Щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 20.05.2024 [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. [PERSON] при зверненні до суду судовий збір не сплачував, як учасник бойових дій (посвідчення № [NUMBER] ). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження №К/9901/166/18, К/9901/30220/18), а також у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року справа № 686/12010/21 провадження № 61-13653св21. Отже, [PERSON] при зверненні до суду належить сплатити судовий збір. Відповідно до ч. 1 с. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4\~948 грн. 25 коп. (1% від ціни первісного позову), а з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1526 грн. 15 коп. (1% від ціни зустрічного позову).

Outcome: partial