Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.09.2020 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 04.09.2020 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/23, тип - Універсальна GOLD, також згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/24, тип - Універсальна GOLD, кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 02/25, тип - Універсальна GOLD.Відповідач користувався кредитним лімітом, вчиняв операції, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.09.2024 має заборгованість - 185586.32 грн., яка складається з наступного: 149974.85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35611.47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.09.2020 року у розмірі 185586.32 грн., яка складається з наступного: 149974.85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35611.47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Бурдун Т.А. На запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру 01.10.2024 надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді від 02.10.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та визнано обов`язковою особисту участь у судовому засіданні представника позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначила, що відповідач є клієнтом банку з 2016 року. 04.09.2020 відповідач підписав анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту та йому було видано кредитну картку з кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 145000 грн. В межах укладеного договору відповідач отримав ще дві кредитні картки. Відповідач користувався коштами, розраховувався карткою в торгівельних мережах, здійснював перекази, поповнював мобільний телефон, частково погашав суму кредитного ліміту, тобто був обізнаним з умовами та правилами користування кредитними коштами. Однак, відповідач не дотримувався строків погашення заборгованості, умови договору належним чином не виконав. Після 05.05.2023, коли кредитний ліміт було збільшено до 145000 грн., відповідач перестав вносити грошові кошти на погашення заборгованості та станом на 17.09.2024 року має загальну заборгованість у розмірі 185586.32 грн. В позасудовому порядку спір не вдалося вирішити, на повідомлення та телефонні дзвінки відповідач ніяким чином не реагував. Повідомлення про суми та строки чергового платежу надходили відповідачу через Приват24. Останній користувався додатком, переводив за його допомогою грошові кошти, тож достовірно обізнаний із заборгованістю. Зауважила, що якщо відповідач має намір розірвати договір, він повинен до спливу 12 -місячного строку звернутися до банку з відповідною заявою, в протилежному випадку договір автоматично вважається пролонгованим ще на 12 місяців. Вказала, що відповідачу протягом всього строку користування кредитним лімітом нараховувалися відсотки, виходячи з 40,8% річних, тобто 3,4% в місяць, відсоткова ставка не змінювалася попри наявність заборгованості. Також зазначила, що зазначити окремо інформацію про те, яка сума коштів була зарахована на погашення тіла кредиту, окремо на погашення відсотків, немає технічної можливості, оскільки це обумовлено типом кредиту. На підставі наведеного просить задовольнити позовні вимоги, стягнути суму заборгованості та судові витрати. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди сторони позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 03.12.2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка занесена до протоколу судового засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 04.09.2020 відповідач [PERSON] підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Згідно заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач підписанням цієї заяви приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язався їх належним чином виконати (а.с.24-31). Паспорт споживчого кредиту від 04.09.2020 підписано відповідачем на планшеті, що регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис (а.с.32-34). З копії довідки банку вбачається, що відповідач отримав кредитну картку: №[NUMBER] , строк дії - 03/23, тип - Універсальна GOLD, також згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/24, тип - Універсальна GOLD, кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 02/25, тип - Універсальна GOLD (а.с.84). Позивачем також надано копію довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, з якої вбачається, що 04.09.2020 року збільшено кредитний ліміт до 2000,00 грн., 31.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 5000,00 грн., 28.09.2022 збільшено кредитний ліміт до 20000,00 грн., 28.09.2022 зменшено кредитний ліміт до 20000,00 грн., 28.09.2022 збільшено кредитний ліміт до 60000,00 грн., 28.09.2022 зменшено кредитний ліміт до 50000,00 грн., збільшено до 100000,00 грн.29.09.2022 збільшено кредитний ліміт до 120000,00 грн., 10.11.2022 збільшено кредитний ліміт до 140000,00 грн., 20.01.2023 збільшено кредитний ліміт до 145000,00 грн., 02.04.2024 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.107). Крім того, суду надано виписку за договором № б/н року за період 01.09.2020-17.09.2024 на ім`я відповідача, з якої вбачається, що останній користувався платіжним інструментом - кредитними картками за номерами:[NUMBER] , [NUMBER] та здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так і щодо розрахування кредитною карткою, та поповнення карткового рахунку. (а.с.13-23). За наданим банком розрахунком заборгованості за договором №б/н від 04.09.2020, укладеного між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] , загальна заборгованість відповідача за наданим кредитом станом на 17.09.2024 становить: 185586.32 грн., та складається з наступного: 149974.85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35611.47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с. 5-12). При цьому суд бере до уваги те, що відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до статті 207 Цивільного кодексуУкраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що 04.09.2020 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт на платіжну банківську карту, користувався платіжним засобом, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про його існування, усвідомлював наявність заборгованості та вчиняв дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В даному випадку відповідач порушив вимоги кредитного договору, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Також пред`являючи вимоги про погашення кредиту банк просив, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема нараховані та прострочені відсотки за користування кредитом. У довідці щодо умов кредиту (Паспорт споживчого кредиту) відповідач власним підписом підтвердив, що «отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту» (а.с. 32-34). Таким чином сторонами було обумовлено в письмовому вигляді сплату тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Суд також зауважує, що відповідачу протягом всього строку користування кредитним лімітом нараховувалися відсотки, виходячи з 40,8% річних, тобто 3,4% в місяць, відсоткова ставка не змінювалася попри наявність заборгованості. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.09.2020 у розмірі 185586.32 грн., яка складається з наступного: 149974.85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35611.47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції № ZZ420B22V1 від 20.09.2024 року, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі статей 207, 526, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved