Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вищевказаним\~позовом,\~посилаючись на\~ту обставину,\~що Акціонерне\~товариство «УНІВЕРСАЛ\~БАНК» (далі\~по тексту\~-\~АТ «УНІВЕРСАЛ\~БАНК»)\~запустило новий\~проект monobank,\~в рамках\~якого відкриваються\~поточні рахунки\~клієнтам (фізичним\~особам),\~спеціальним платіжним\~засобом яких\~є платіжні\~картки monobank.\~19.12.2020\~ [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.12.2020 (далі - Договір). На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у гривнях у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 19000,00 грн., спеціальним платіжним\~засобом якого\~є платіжна\~картка [NUMBER] , з можливістю його коригування. Згідно із тарифами пільговий період за карткою становить 62 дня (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.12.2020, яка станом на 18.06.2024 становить 41328,39 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 41328,39 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, останній змушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 3028,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 01.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.10.2024 відповідачем [PERSON] скеровано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивача та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на недійсність договору в частині нарахування процентів за користування кредитом, зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про приєднання до Умов і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», однак не доведено, що саме ці Умови і правила є невід`ємною частиною кредитного договору від 19.12.2020, оскільки на жодному аркуші зазначених Умов і правил немає підпису відповідача, що свідчило б про ознайомлення з останніми. Крім того, звертає увагу, що в Анкеті-заяві до Договору про надання банківський послуг відомості про розмір відсоткової ставки відсутні, між сторонами не погоджені, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 41328,39 грн. не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи. 16.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача [PERSON] заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача вказує, що після підписання 19.12.2020 Анкети-заяви відповідач не звертався до позивача з непогодженням Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Представник зазначає, що без погодження у мобільному застосунку «monobank» шляхом накладення електронного підпису, застосунок не переходить на наступний етап входу у головне меню, тобто проведення будь-яких операцій, у тому числі отримання кредиту, без такого підтвердження не є можливим. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже відповідач намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами банківських послуг у застосунку «monobank», бо інакше він не мав би технічної можливості користуватися додатком. Також зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, кредитний ліміт відповідача [PERSON] становить 33631,00 грн., баланс рахунку складає (мінус) 7697,39 грн., тобто заборгованість складає 41328,39 грн. Ця заборгованість складається із повністю використаного кредитного ліміту у сумі 33631,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці) у сумі 7697,39 грн. Овердрафт виник з тих підстав, що якщо на рахунку клієнта не вистачає коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, а відповідно до п. 5.20 (4.20) Умов обслуговування, термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Відповідно до пп. 5.13 (4.13) п. 5 (4) Розділу 2 Умов, у першу чергу сплачується прострочена заборгованість до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у другу чергу сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. Відповідно до умов користування клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів то сума регулярного платежу списується в овердрафт, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту зростала, а відповідач в свою чергу не вносив кошти для погашення заборгованості. 11.11.2024 відповідачем [PERSON] скеровано до\~суду заперечення\~на відповідь\~на відзив\~на позовну\~заяву,\~з яких\~вбачається,\~що відповідач\~заперечує проти\~позовних вимог\~позивача та\~просить відмовити\~у їх\~задоволенні в\~повному обсязі.\~Вона зазначає,\~що Договір\~не містить\~її підпису,\~а виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом. Крім того, звертає увагу, що не підписувала Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а в Анкеті-заяві до Договору про надання банківський послуг відомості про розмір відсоткової ставки відсутні, між сторонами не погоджені. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. 04.10.2024 до суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.12.2020 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] укладено та підписано Анкету-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило відповідачу [PERSON] поточний рахунок у гривнях та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 19000,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до Анкети-заяви [PERSON] погодилась з тим, що дана Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення (а.с. 10). На підтвердження факту укладення кредитного договору позивач надав копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с. 10), підписану власноруч [PERSON] , витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с. 11-23), Тарифи (а.с. 24-25) та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 26-28). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] користувалась кредитними коштами, однак у встановленому договором порядку та строки заборгованість не погасила, у результаті чого заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.12.2020 станом на 18.06.2024 становить 41328,39 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 41328,39 грн.; заборгованість за пенею - 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн. (а.с. 8-9). З довідки про наявність рахунку від 16.10.2024, наданої позивачем разом з відповіддю на відзив, вбачається, що [PERSON] було видано карту № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2024 року (а.с. 63). Відповідно до наданої позивачем разом з відповіддю на відзив виписки з руху коштів по картці від 16.10.2024 за період з 19.12.2020 по 18.06.2024 (а.с. 57-62) [PERSON] користувалась кредитними коштами, із зазначеної виписки вбачається здійснення операцій за карткою, а саме: зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, часткове погашення заборгованості тощо. Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 05.11.2021 до 40000,00 грн., а 26.02.2022 кредитний ліміт зменшено до 33631,00 грн (а.с. 64). Відповідно до Заяви клієнта №20.30.0002268149 від 19.12.2020, підписаної електронним підписом, [PERSON] уклала Кредитний договір «Покупка частинами», шляхом встановлення кредитної лінії в розмірі 2159,00 грн., строком 5 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 359,84 грн., з перерахуванням суми кредиту на картку 5375414126160091. Відповідно до п. 11 підписанням зазначеної Заяви [PERSON] підтвердила, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір (а.с. 64). Згідно із Заявою клієнта №20.30.0004676262 від 07.12.2021, підписаної електронним підписом, [PERSON] уклала Кредитний договір «Транзакція в розстрочку», шляхом встановлення кредитної лінії в розмірі 1350,00 грн., строком 6 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 250,65 грн., з перерахуванням суми кредиту на картку 5375414126160091. Відповідно до п. 11 підписанням зазначеної Заяви [PERSON] підтвердила, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір (а.с. 65). Згідно\~зі ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст.\~1049,\~1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.\~527,\~530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що 19.12.2020 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] укладено та підписано Анкету-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило відповідачу [PERSON] поточний рахунок у гривнях та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 19000,00 грн. на картковий рахунок, який 26.02.2022 зменшено до 33631,00 грн. (а.с. 64). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті-заяві зазначено наступне: «6. Прошу вважати мій власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим під час здійсненні операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті мені в Банку….Я визнаю, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною з використанням простого електронного підпису або УЕП. 9. Усе листування щодо цього рахунку та Договору прошу здійснювати через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов Договору». З матеріалів справи вбачається, що Договір\~від 19.12.2020\~був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положеннями ст.1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628,\~629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2\~ст. 638 ЦК України). Частиною 1\~статті 205 ЦК України\~передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. До позовної заяви банк додав витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, затверджених рішенням Правління банку, протокол №46 від 24.11.2021; редакція набрала чинності з 27.11.2021 (а.с.11-23) та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank(а.с. 26), які не містять підпису відповідача. У відповіді на відзив представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилається на те, що, користуючись кредитними коштами, наданими на підставі Договору від 19.12.2020, [PERSON] погодилась з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», та що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що відповідач підписав Анкету-заяву, чим висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank». З огляду на дані посилання слід зазначити, що наявні в матеріалах справи Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відповідачем не підписані, до того ж надані в редакції, яка не діяла на момент укладення кредитного договору, а тому, відповідно до роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. З Анкети-заяви від 19.12.2020 вбачається, що [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно з додатком до Анкети-заяви, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, дана заява містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не є складовою кредитного договору від 19.12.2020, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви, в якій у відповідача відсутній обов`язок зі сплати відсотків за прострочене виконання зобов`язання. Слід звернути увагу на те, що відповідачем було підписано ще два інших договори, а саме: Заяву клієнта №20.30.0002268149 від 19.12.2020, Заяву клієнта №20.30.0004676262 від 07.12.2021, відповідно до п. 11 підписанням зазначених Заяв [PERSON] підтвердила, що вони разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять Кредитні договори. З тексту вказаних заяв не вбачається та не доведено позивачем, що вони є належними та допустимими доказами, а також є невід`ємною складовою Договору від 19.12.2020, за яким позивач просить стягнути заборгованість, тому суд вважає, що вказані заяви є самостійними договорами на умовах\~їх строковості, платності і поворотності. Відповідно до укладеного між сторонами Договору від 19.12.2020 та згідно зі ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є стягнення заборгованості за тілом кредиту згідно з Анкетою-заявою від 19.12.2020, що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті. Тобто, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Так, 19.12.2020 на підставі Анкети-заяви відповідач отримав кредитні кошти та згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 05.11.2021 до 40000 грн., а 26.02.2022 кредитний ліміт зменшено до 33631,00 грн (а.с. 64). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.12.2020 станом на 18.06.2024 становить 41328,39 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 41328,39 грн. З долученої виписки з руху коштів по картці від 16.10.2024 за період з 19.12.2020 по 18.06.2024 (а.с. 57-62) вбачається, що станом на 18.06.2024 заборгованість по картці № [NUMBER] становить 41328,39 грн., з яких заборгованість за кредитним лімітом становить 33631,00 грн., баланс на кінець періоду 7697,39 грн., сума витрат за період становить 98726,99 грн., сума зарахувань становить 57398,60 грн. Суд звертає увагу, що позивачем не було подано заяв про збільшення позовних вимог, а отже при прийнятті рішення суд виходить із заявленої суми боргу, який утворився станом на 18.06.2024 у розмірі 41328,39 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 18.06.2024 (а.с.8-9). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~\~Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~\~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. При цьому, як вбачається з наданої позивачем виписки по картковому рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом\~формі істотних умов договору щодо нарахування та розміру процентів за користування кредитом, що було вище обґрунтовано судом, позивачем здійснювалось нарахування та списання відсотків, що не відповідає положенням ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~(на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 37,2% (поточна ставка) за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Крім того, з розрахунку вбачається, що відповідачу була встановлена процентна ставка у розмірі 37,2% на поточну заборгованість, та 37,2% на прострочену заборгованість. Так, за період з 22.12.2021 по 18.06.2024 банком були нараховані та списані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом в загальному розмірі 8743,55 грн., зокрема: 01.02.2022 290,22 грн., 01.03.2022 572,27 грн., 01.04.2022 902,58 грн., 01.05.2022 532,87 грн., 01.06.2022 - 564,04 грн., 01.07.2022 1082,40 грн., 01.08.2022 1154,13 грн., 01.09.2022 1190,71 грн., 01.10.2022 1188,60 грн., 01.11.2022 1265,73 грн. Вказані відсотки були списані банком за рахунок тіла кредиту, без належного договору та згоди відповідача на їх списання, а тому на думку суду були нараховані та списані безпідставно. Щодо посилань представника позивача, що щомісячні платежі за Заявою клієнта №20.30.0002268149 від 19.12.2020 та Заявою клієнта №20.30.0004676262 від 07.12.2021 списувались за рахунок тіла кредиту, суд вважає необхідним зазначити, що дані заяви є самостійними кредитними договорами та не є невід`ємною частиною договору від 19.12.2020 або додатком до договору від 19.12.2020, а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із вимогами щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами в разі неналежного виконання відповідачем зобов`язань по ним. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Таким чином, при розрахунку суми заборгованості за Договором від 19.12.2020 суд враховує, що востаннє встановлено кредитний ліміт у розмірі 33631,00 грн., Анкета-заява від 19.12.2020 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, а розмір списаних відсотків за весь час користування кредитними коштами відповідачем склав 8743,55 грн., відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а тому суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту становить 24887,45 грн. з розрахунку: 33631,00 грн. (тіло кредиту) 8743,55 грн. (списані відсотки) = 24887,45 грн. Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі та добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2\~ст.530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24887,45 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 3028,00 грн. (а.с. 38), сплаченого при подачі позовної заяви, однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1823,42 грн. (24887,45 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3028,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 41328,39 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial