Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 21 вересня 2024 року, вона звернулася до приватного нотаріуса Гелеван С.І., для оформлення договору дарування майна: будинку та земельної ділянки, своїй доньці [PERSON] .. Під час перевірки документів позивачу стало відомо, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження «заборона» на відчуження будинку за адресою : [ADDRESS] . Згідно витягу з вказаного реєстру з`ясовано, що дана заборона за реєстраційним номером №3994199 від 02.11.2006 року реєстратором : Хустська державна нотаріальна контора згідно повідомлення б/н 07.09.1995 року Хустського відділення Ощадбанку, та вказано «власник Хустський консервний завод» м. Хуст, вул.. А.Волошина, №46 Закарпатської області. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: «Хустський консервний завод» (ВАТ «Хустський консервний завод») має адресу - [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що даний будинок на а підставі свідоцтва АЕВ № 847656 від 04 вересня 2001 року про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , та було зареєстровано в Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації за реєстровим № 115 від 04.09.2001 року про що свідчить зворот свідоцтва про право на спадщину від 04 вересня 2001 року. Також згідно довідки виданої Хустським держпідприємством техінвентаризації від 4.12.2004 року за № 1630 стверджується що домоволодіння [ADDRESS] належить в цілому громадянці [PERSON] . Виходячи з наведеного заборона за реєстраційним № 3994199 від 02.11.2006 року зареєстрована реєстратором: Хустська державна нотаріальна контора, 90400, Закарпатська область, Хустський район, м. Хуст згідно повідомлення б/н, 07.09.1995 року. Хустське відділення Ощадбанку, за адресою [ADDRESS] власником якого є Хустський консервний завод - зроблено помилково, оскільки насправді адреса колишня Хустського консервного заводу є [ADDRESS] згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, яка є у вільному доступі в мережі «Internet» за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search. У зв`язку з цим позивачка просить суд позов задовольнити та зняти обтяження у виді заборони на нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася. Представник позивачки - адвокат Чопик В.В., подав до суду заяву, просить суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, з мотивів, викладених в позовній заяві, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Мушкало С.М., діюча на підставі довіреності, просила розглядати справу без її участі, надавши відзив, в якому просила відмовити у позові посилаючись на те, що вказаний у позові відповідач не є належним відповідачем, реєстрація заборон функція державного реєстратора, позивач перед відповідачем заборгованості не мав, договірні відносини з банком відсутні. Представник третьої особи - Хустської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 6019 від 04.09.2001 року спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . До складу спадщини входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.09.2024 № 395929757, вбачається запис про обтяження: консервний завод, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особа майно/права якої обтяжуються: Хустський консервний завод. Підстава обтяження: повідомлення б/н, 07.09.1995, Хустське відділення Ощадбанку. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, оскільки накладена заборона порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведено на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку.

Outcome: approved