Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 27 жовтня 2001\~ року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .\~ Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей:\~ повнолітнього [PERSON] , [INFO] та\~ неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в подружжя не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 08 липня 2024 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку на примирення було задоволено, призначено сторонам строк на примирення до 02.12.2024 року та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 02.12.2024 року провадження у справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу поновлено. Позивач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представника позивача [PERSON] подав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без участі позивача та його\~ представника, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, так як у визначений судом строк, примирення подружжя не відбулося. Відповідач в судове засідання\~ не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 27 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі\~ реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області,\~ актовий запис № 1269, що підтверджується\~ копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків.\~\~ Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотання щодо зміни прізвища на дошлюбне після розірвання шлюбу не подала, тому суд відповідно до ст. 113 СК України дійшов висновку, про залишення їй прізвища « [PERSON] ». Позивач не ставить вимоги про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved