Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

У жовтні 2024 року до суду надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 768,82 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 13 квітня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду №С-508-003952-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Шляхом підписання [PERSON] приєдналась до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці банку. Пунктом 5.1 Угоди відповідач надав підтвердження про ознайомлення з умовами ДКБО та згоду з ними. Також в день підписання Угоди відповідач надала банку заяву про акцепт публічної оферти на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк». Згідно п.2 Угоди банку відкриває поточний рахунок у валюті гривня операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ (Фактор)» був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до п. 2.1 якого Клієнт відпускає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату. Таким чином, Фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-508-003952-18-980 від 13 квітня 2018 року. 29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23 та «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості за первинними договорами, у тому числі й до відповідача [PERSON] . Заборгованість [PERSON] за угодою №С-508-003952-18-980 від 13 квітня 2018 року, сформована первісним кредитором АТ «Ідея Банк» станом на 16 листопада 2023 року становить: 4 943,94 грн. - заборгованість за основним боргом; 7 649,09 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; що разом становить 12 593,03 грн., яку разом з інфляційними втратами та 3% річних позивач просить суд стягнути з відповідача. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання. Представник позивача, [PERSON] , який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом було встановлено, що 13 квітня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду №С-508-003952-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідач [PERSON] приєдналась до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування. Згідно п.2 Угоди, банк відкриває поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Згідно п.3 Угоди, банк надає кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії - 200 000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладання угоди - 5 000,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії - 48,00% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу визначається згідно з тарифами банку та ДКБО; діє індивідуальний порядок внесення суми Обов`язкового мінімального платежу, яким розрахунковою датою є число кожного календарного, яке відповідає числу дня оформлення договору; днем оплати обов`язкового мінімального платежу за попередній розрахунковий період є останній операційний день платіжного періоду; повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором, в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюється згідно умов договору. Письмова угода підписана відповідачем власноручно. (а.с. 48). Відповідно до паспорта споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 13 квітня 2018 року, в інформації щодо реальної річної процентної та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначена процентна ставка - 48,00%, тип процентної ставки - фіксована; порядок зміни змінюваної процентної ставки - 12 місяців; загальні витрати за кредитом - 474,63 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 1 474,63 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 76,70%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 72% (а.с. 52). Відповідно до заяви №С-508-003952-18-980 від 13 квітня 2018 року, відповідач [PERSON] виявила бажання акцептувати Публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладання договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку, яка розміщена на сайті банку (а.с. 58). Сторони на підставі ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили за цим Договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати відсотків. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих кому за законом надані відповідні пільги. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг у відповідності із частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на станом на 16 листопада 2023 року становить: 4 943,94 грн. - заборгованість за основним боргом; 7 649,09 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; що разом становить 12 593,03 грн., яку разом з інфляційними втратами та 3% річних (а.с. 49, 59,60). Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за кредитним договором шляхом пред`явлення позову до суду. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ (Фактор)» був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відпускає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату. (а.с. 37-43). 29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» (надалі - Фактор) договір факторингу № 29/12-23 та Фактор набуло право вимоги, та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта в розмірі 201 460 702,30 грн. (а.с. 30-36). Згідно витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» передало, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийняло на умовах, визначених договором, права вимоги первинного договору №С-508-003952-18-980 від 13 квітня 2023 року боржника [PERSON] (а.с. 45). Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку, заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №С-508-003952-18-980 від 13 квітня 2023 року станом на 16 листопада 2023 року становить 12 593,03 грн. (а.с. 49). Згідно розрахунку інфляційних витрат та 3 % від загальної суми заборгованості за кредитним договором, інфляційне збільшення складає 2 377,74 грн, три відсотка річних -798,05 грн (а.с. 59,60). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом перевірені розрахунки заборгованості, надані представником позивача, які суд вважає вірним. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за кредитним договором №С-508-003952-18-980 від 13 квітня 2023 року в розмірі 15 768,82 грн., яке складається з 4 943,94 грн. - заборгованість за основним боргом; 7 649,09 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 2 377,74 грн. - інфляційні витрати; 798,05 грн. - три проценти річних, знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал». Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 200,00 грн. Судом встановлено, що 01 квітня 2024 року між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04 (а.с. 20-23). 09 квітня 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» уклали Реєстр Боржників до договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року на виконання умов п.2.1 вказаного договору. ТОВ «Санфорд Капітал» передав, а Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» отримало в роботу даний Реєстр прав вимог, однак у вказаному реєстрі, боржник - відповідач по справі [PERSON] , не вказана. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, представником позивача зазначені витрати документально не підтверджені та не доведені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи, суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу стягненню не підлягає. Вимога позивача про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не охоплюються положеннями ст. 133 ЦПК України, а поштове відправлення примірника позовної заяви відповідачу передує відкриттю провадження у справі та є процесуальним обов`язком позивача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved