Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

09.07.2024 р. ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулась до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 104251, 50 грн. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.07.2024 р. справу було передано за підсудністю до Ріпкинського районного суду Чернігівської області. Позовні вимоги\~мотивовано тим,\~що відповідно\~до укладеного\~між товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Слон\~кредит» та\~відповідачем [PERSON] \~договору №\~954485\~про споживчий\~кредит від\~14.03.2023\~р.\~відповідачу було\~надано кредит\~у розмірі\~15000,\~00\~грн зі\~строком користування\~до 08.03.2024\~р.\~Кредитний договір\~було укладено\~в електронному\~вигляді шляхом\~реєстрації відповідача\~на веб-сайті\~в мережі\~Інтернет https://sloncredit.ua\~та підписання\~електронним підписом\~з одноразовим\~ідентифікатором відповідно\~до Закону\~України «Про\~електронну комерцію». Відповідно до\~умов договору\~позичальник зобов`язався\~сплачувати за\~користування кредитом\~фіксовану процентну\~ставку,\~1,99\~%\~в день\~(726,35\~%\~річних);\~Також позичальник\~зобов`язався\~у встановлений\~строк повернути\~кредит,\~сплатити проценти,\~штрафи та\~пені (у\~разі наявності)\~та інші\~платежі,\~передбачені договором.\~26.01.2024\~р.\~між ТОВ\~«Слон кредит»\~та ТОВ\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-фінанс»\~було укладено\~договір факторингу\~№ 2601-24-1,\~відповідно до\~умов якого\~право вимоги\~за договором\~№ 954485\~про надання\~споживчого кредиту\~від 14.03.2024\~р.\~перейшло до\~ТОВ «Факторингова\~компанія «Укрглобал-фінанс». Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим виникла заборгованість у загальному розмірі 104251, 50 грн. Нарахування процентів за кредитним договором здійснювалося за період з дати укладення кредитного договору до дати відступлення права вимоги за кредитним договором. Оскільки зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Справу передано головуючому судді 06.08.2024 р. 06.08.2024 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.08.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк»: інформацію щодо наявності у [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , карткового рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» станом на 14.03.2023 р.; інформацію щодо належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , картки банку (рахунку) № [NUMBER] ; виписку по рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 14.03.2023 р. до 19.03.2023 р.; інформацію щодо номерів телефонів, які були повідомлені [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , для здійснення комунікації з АТ КБ «ПриватБанк». 04.09.2024 р. від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація, зареєстрована за вх. № 3564/24. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.09.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 23.09.2024 р. з метою повторного виклику відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.09.2024 р. закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи на 22.10.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.10.2024 р. судове засідання було відкладено до 05.11.2024 р. з метою здійснення повторного виклику відповідача. 05.11.2024 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці відповідно до наказу від 04.11.2024 р. № 58-В. 28.11.2024 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень проти заочного розгляду, зареєстрована за вх. № 4709/24. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач повідомлена в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської від 28.11.2024 р. ухвалено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14.03.2023 р. між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір № 954485 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 15000, 00 грн, строк кредитування 360 днів. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 122460, 00 грн (а. с. 9-12). Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Пунктом 5.1 кредитного договору встановлено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в підпункті 5.3 договору. Відповідно до пункту 9.2 договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до пункту 9.8 кредитного договору підписуючи цей договір споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. ТОВ «Слон кредит» виконав умови кредитного договору перерахувавши кошти у сумі 15000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] , відповідно до довідки ТОВ «Пейтек України» (а. с. 16). Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» платіжну картку № [NUMBER] емітовано на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , також відповідно до виписки з АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 14.03.2024 отримав зарахування переказу на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 15000, 00 грн (77-78). 26 січня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Укргробал-фінанс» укладено договір факторингу № 2601-24-1, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Укргробал-фінанс» за плату, а ТОВ «Укргробал-фінанс» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а. с. 30-34). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 26 січня 2024 року до договору факторингу № 2601-24-1 від 26 січня 2024 року позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 954485 від 14.03.2023 року у розмірі 104251, 50 грн, з яких 15000,00 грн тіло кредиту, 89251, 50 грн проценти за користування кредитом (а. с. 40). Згідно з розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит № 954485 від 14.03.2023 року станом на 26 січня 2024 року відповідач має заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі 104251,50 грн, з яких 15000,00 грн тіло кредиту, 89251, 50 грн проценти за користування кредитом. Заперечень від відповідача щодо наданого розрахунку заборгованості за кредитом та доказів, які б підтвердили виконання ним умов договору. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення та положеннях Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII (далі - Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 12 Закону, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Зазначені вище положення Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону). З розділу 10 (Реквізити та підписи сторін сторін) кредитного договору від 14.03.2023 р. № 954485 вбачається, що у ньому зазначено: позичальника та його персональні дані, відповідність яких відповідач не заперечував. Також в розділі 10 кредитного договору від 14.03.2023 р. № 954485 зазначено підпис споживача (електронний підпис одноразовим ідентифікатором), а тому суд вважає, що між відповідачем та первісним кредитором досягнуто згоди на укладення кредитного договору та погоджено всі його умови. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В той же час, доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБ України від 18 червня 2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБ України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16.09.2020 р. Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будь - яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач не надав, так само як і не надав жодних доказів належного виконання умов кредитного договору. Зважаючи на викладене вище, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі\~2422, 40 грн. Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 5000, 00 грн, на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 р., актом приймання-передачі наданих послуг від 08.02.2024 р., № 34 до договору № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 р., витягом з реєстру № 1 від 08.02.2024 р. до акту приймання-передачі наданих послуг № 34 до договору № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 р. та платіжну інструкцію переказу коштів. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, не є завищеним щодо іншої сторони спору та є належним чином обґрунтованим. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати позивачем на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6000, 00 грн. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На підставі викладеного,

Outcome: approved