Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

23 квітня 2024 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «Приват Банк», банк) через кабінет "Електронний суд" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що між банком та відповідачем був укладений договір № б/н від 29 січня 2011 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку № б/н від 29.01.2011 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписаннята розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 45000.00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (додана до позову). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 02/15, тип - Картка "Універсальна". Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 03/18, тип - Картка "Універсальна" GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 12/21, тип - Картка "Універсальна" GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 02/26, тип - Картка "Універсальна" GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 01/27, тип - Картка "Універсальна" GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8 % річних. Далі у процесі користування рахунком 12.04.2023 р. відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія додається до позовної заяви), на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/27, тип - Картка "Універсальна" GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість відповідача становила - 44930,88 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 12.04.2023р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 9.3. у розмірі 40.8 %. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 11455,75 грн. Позивачем було встановлено, що відповідач перестав вносити кошти посилаючись на "спірні" операції, які були проведені по його картці номер [NUMBER] за 08.04.2023 - Зняття готівки в банкоматі. В ході перевірки даної інформації встановлено, що банком 11.04.2023р. було зафіксовано звернення клієнта [PERSON] , яке було направлено на розгляд до служби безпеки банку. В ході перевірки, службою безпеки банку було встановлено наступні обставини. 11.04.2023р. до банку надійшло звернення клієнта [PERSON] [NUMBER] з оскарженням операцій які були проведені 08.04.2023р. (тобто клієнт звернувся в банк лише на 3 день, після проведення операцій) по картці [NUMBER]. Відповідно до отриманої інформації в ході перевірки встановлено, що близько 17 год. 40 хв. 08.04.2023 невідома особа використовуючи номер мобільного телефону [NUMBER] зателефонувала на фінансовий номер [NUMBER] , представилась співробітником компанії КиївСтар, та спонукала клієнта виконати певні дії, що призвели до перевипуску СІМ карти його фінансового телефону [NUMBER] . Також третій особі була надана інша інформація яка дала можливість третій особі отримати доступ до облікового запису клієнта Internet Banking Приват24 (далі - Приват24 ). По даним сервісу adminka.privat 24.ua по клієнту [PERSON] ІПН [NUMBER] , змін на момент проведення операцій в обліковому запису Приват24 не зафіксовано. Що свідчить про самостійну передачу клієнтом [PERSON] третім особам конфіденційної інформації, а саме логіна і пароля від Приват24. Щодо операцій проведених впродовж 08.04.2023 року встановлено наступне. Згідно "ПК банку PAN-Like" встановлено що операції "Зняття готівки в банкоматі" по картці номер [NUMBER] проводились безконтактно з підтвердженням PIN коду карти (в банкоматі - вибрано опцію Зняти без карти - відскануйте GR-код через сканер мобільного додатка Приват24 - виберіть картку - суму - вкажіть пін-код). Зміну ПІН коду карти було проведено 2023-04-08 в 19:48:04 після входу в Приват24 клієнта [PERSON] . Таким чином, проведення операцій по картці клієнта стали можливими через самостійне розголошення клієнтом конфіденційної інформації та порушення клієнтом "Умов і правил надання банківських послуг". Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 25.02.2024 року має заборгованість -54209.21 грн., яка складається з наступного:- 42753.46 грн. - заборгованість за тілом кредита, 11455.75 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.01.2011 року у розмірі 54 209, 11 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідач та його представник - адвокат Бабенко Р.В. позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не визнали. В судовому засіданні 22.05.2024 відповідач [PERSON] заявив клопотання про перехід з розгляду справи впорядку спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позвоного провадження. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 22.05.2024 клопотання відповідача задоволено та здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 10 годину 06.06.2024. Відповідач та його представник - адвокат Бабенко Р.В. 14.05.2024 та 05.06.2024 надіслали відзиви на позовну заяву, в яких заперечили проти задоволення позову з наступних підстав. Зазначили, що докази, надані позивачем до позовної заяви містять неактуальну та недостовірну інформацію. Надані докази не доводять та не обгрунтовують правомірність вимог позивача, а саме: відповідач не отримував жодних кредитних коштів. 08.04.2023 було вчинено злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №120232503600000658 від 01.05.2023р. Кошти, які АТ КБ "ПриватБанк" вимагає повернути і намагається стягнути з [PERSON] в дійсності були предметом вчинення злочину, тому просить суд врахувати дані обставини та призупинити розгляд справи до з`ясування всіх обставин та завершення слідчих дій по даному кримінальному провадженні. 14.06.2024 позивачем направлено відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Проведення операцій по картці клієнта стали можливими через самостійне розголошення клієнтом конфіденційної інформації та порушення клієнтом "Умов і правил надання банківських послуг". Станом на 25.02.2024 року відповідач має заборгованість 54209,21 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 42753,46 грн., заборгованості за простроченими відсотками 11455,75 грн. Просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. 27.08.2024 відповідач подав через канцелярію суду клопотання про витребування доказів для з`ясування обставин справи щодо підтвердження того яким чином банком було ідентифіковано особу відповідача при здійсненні банківських операцій. Вказав, що з вказаною заявою звертався до позивача письмово ще в травні 2024 року, натомість відповіді не отримав. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 27.08.2024 клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" : - матеріали відеофіксації під час використання банківської карти [NUMBER] в [ADDRESS] , 08 квітня 2023 року в проміжок часу з 20:05 по 20:35; - матеріали відеоспостереження під час використання банківської карти [NUMBER] в РООО " [INFO] ", що розтаований в м.Дніпро по вул. Глінки, буд. 2, 08 квітня 2023 року о 20:44; - матеріали відеофіксації під час використання банківської карти [NUMBER] в магазині "VARUS", що розташований в м.Дніпро по вул. Шолохова, 7, 10 квітня 2023 року о 16:45. На виконання ухвали суду позивачем 12.09.2024 на електронну адресу суду надано виписку по кредитному рахунку клієнта [PERSON] . Щодо надання матеріалів відеофіксації під час використання банківської картки [NUMBER] в м.Дніпрі в банкоматі, в РООО "Комфорт Трейд", в магазині "VARUS" зазначив, що зняття готівки відбувалися в банкоматі іншого банку - тому не має можливості надати фотоматеріали та відеоматеріали. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 16.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 годину 00 хвилин 23 жовтня 2024 року та у зв`язку з технічними проблемами розгляд справи відкладено на 11 годину 27.11.2024. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України). Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача стосуються порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного повернення отриманих грошових коштів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1-2 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ ПриватБанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи відповідно копії анкети-заяви від 29.01.2011 року, відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк». На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку "Універсальна" № [NUMBER] , строк дії 02/15 кредитний ліміт 45000,00 грн. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: кредитна картка "Універсальна" GOLD № [NUMBER], строк дії - 03/18; кредитна картка "Універсальна" GOLD [NUMBER], строк дії - 12/21; кредитна картка "Універсальна" GOLD [NUMBER], строк дії - 02/26; кредитна картка "Універсальна" GOLD [NUMBER], строк дії - 01/27. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8 % річних. Далі в процесі користування рахунком 12.04.2023 відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку "Універсальна "GOLD [NUMBER] строк дії-01/27. Позивач вказує, що відповідач зобов`язання за кредитним договором щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом систематично належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 25.02.2024 утворилась заборгованість в розмірі 54209 грн. 21 коп., яка складається з: 42753 грн.46 коп.- заборгованість за тілом кредиту, 11455 грн.75 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Водночас, відповідач стверджує, що жодного боргу перед банком не має, мають місце шахрайські дії, вчинені третьою особою. Як встановлено судом, 08.04.2023 року близько 17 год. 20 хв. невідома особа, використовуючи мобільний телефон [NUMBER] зателефонувала на номер мобільного телефону [NUMBER] , представилась працівником "Київстар" та в подальшому, шахрайським шляхом з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами у сумі 46500 грн. з банківської карти "Приват Банк" № [NUMBER] та оформила два кредити в інтернет-магазині "Comfy" в розмірі 11998 гривень, чим спричинила [PERSON] матеріальних збитків на загальну суму 58498 гривень. Як зазначив в судовому засіданні [PERSON] ні 08.02.2023, ні 09.04.2023, ні 10.04.2023 його телефон не працював, а отже йому не було відомо про зняття коштів з рахунку. Окрім того повідомив, що жодні паролі входу до картки Приватбанку стороннім особам не повідомляв. Зазначив, що дійсно 08.04.2023 на його номер мобільного телефону зателефонувала особа, яка повідомила, що в зв`язку з частими шахрайськими діями будуть проведені технічні роботи по додатковому захисту телефонних номерів Київстар та щоб він нікому не повідомляв паролі, які надходять на його телефон. Вподальшому на його номер телефону зателефонував представник Київстар та задав ряд необхідних питань та також наголосив про нерозголошення паролів, які надходять на його телефон стороннім особам. 10.04.2023 [PERSON] необхідно було зняти кошти з картки ПриватБанку. Вказану операцію він проводив через банкомат, натомість здійснити операцію не вдалось в зв`язку із зміненим паролем. Для з`ясування вказаного питання того ж дня [PERSON] звернувся до відділення ПриватБанку у м. Звенигородка Черкаської області, де і було виявлено працівниками банку несанкціоноване зняття коштів з рахунку [PERSON] 08.04.2023 в сумі 45600 грн. На запитання клієнта про його подальші дії працівники банку не могли його належним чином спрямувати, оскільки не знали ояк діяти в даній ситуації. Із цього приводу [PERSON] негайнозвернувся до працівників АТ КБ «ПриватБанк» про блокування банківської картки, проте, як з`ясувалось пізніше, працівники АТ КБ "ПриватБанк" не відреагували на його повідомлення та не вжили необхідних заходів безпеки карткового рахунку клієнта. Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідач одразу ж звернувся до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області із повідомленням про незаконне зняття коштів з його карткового рахунку. Зокрема, відповідач 10.04.2023 звернувся до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою про те, що з його банківської карти при невідомих обставинах зникли грошові кошти. 01.05.2023 14:33:35 слідчим відділом Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформацію про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, зареєстроване кримінальне провадження №12023250360000658, та розпочато досудове розслідування, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.05.2023. В ході досудового розслідування, 31.05.2023 слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області А.Ільченко направлено доручення начальнику відділу протидії кіберзлочинам у Черкаській області Департаменту кіберполіці НП України на проведення слідчих дій у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні №12023250360000658 від 01.05.2023 за фактом вчинення шахрайських дій та 13.09.2023 направлено доручення начальнику Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про проведення працівниками оперативного підрозділу Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області заходів, спрямованих на встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопрушення та встановлення особи, яка користується номером мобільного телефону [NUMBER] . В ході виконання доручення достовірно встановлено, що особа яка причетна до скоєння вказаного злочину, заволоділа доступом до картки потерпілого "ПриватБанк" [NUMBER] та в подальшому зняла дані грошові кошти за адресою: м.Дніпро, Узвіз Крутогірний, 33 та рекомендовано передати матеріали кримінального провадження за підслідністю до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. На час розгляду справи відповідач визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та триває досудове розслідування. Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Закону України "Про платіжні послуги». Відповідно до ст. 66 Закону України «Про платіжні послуги» банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками таризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Надавачі фінансових, нефінансових платіжних послуг, послуг, суміжних з платіжними, і заснована ними юридична особа повинні забезпечити технологічний та програмно-апаратний захист персональних даних суб`єктів помилкових, неналежних платежів згідно з цим Законом. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про платіжні системи» електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Зокрема, ч. 3 ст. 68 вказаного Закону передбачає, що надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8, 9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Аналіз вказаних положень актів цивільного законодавства дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу. Банк зобов`язаний інформувати користувача про всі операції з використанням платіжного засобу, а платник зобов`язаний повідомляти банк про всі оспорюванні ним операції, здійснені з використанням електронного платіжного засобу. Крім того, у випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов`язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки. Водночас, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг на Клієнта покладається відповідальність за здійснення несанкціонованих ним платежів за умови доведеності, що його дії чи бездіяльність призвели до втрати або незаконного використання платіжного засобу чи інформації, які дають можливість ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 03 жовтня 2022 року у справі № 387/746/18. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції за допомогою його карткового рахунку. Повідомлення представника позивача в судовому засіданні про те, що саме відповідач надав доступ до карткового рахунку третім особам не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а отже є припущенням представника позивача. Посилання представника позивача на те, що в поясненнях дізнавачу СД Звенигородського РВП від 10.04.2023 [PERSON] зазначив про передачу коду, який надійшов на його мобільний телефон, відповідач вказав, що жодного коду входу до ПриватБанку він не передавав, а лише підтвердив вхід в Київстар. А тому суд вважає встановленим, що шахрайські дії з картковим рахунком відповідача відбулися в результаті перевипуску третіми особами фінансового номера, що належав [PERSON] та за його допомогую було несанкціоноване входження на додаток Приват24 за допомогою якого були проведені зняття коштів з рахунку відповідача. Статтею 76 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які підлягають доказуванню позивачем повинні свідчити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів. Відповідач вказував, що 10.04.2023, безпосередньо після вчинення невстановленою особою шахрайських дій, він приїхв до Звенигородського відділення АТ КБ «ПриватБанк» та там з`ясував про вчинення шахрайства у відношенні його платіжного засобу. При цьому, позивачем не доведено, що відповідач розголосив свої персональні дані третім особам. Позивач не довів того, що відповідач втрачав та/або сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Суд погоджується із доводами відповідача, про те, що він належним чином повідомив банк про обставини, що настали, та відразу, звернувся із заявою до правоохоронних органів, а отже ризик збитків від здійснення цієї операції несе банк. Отже, наведені вище докази свідчать про те, що відповідачем не отримувалися кредитні кошти в сумі 46500 грн., а були зняті з карткового рахунку відповідача шляхом обману, в зв`язку з чим за даним фактом триває досудове розслідування. Відповідач [PERSON] виконав свої обов`язки перед банком, повідомив банк про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку та звернувся до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій. Виходячи з зазначеного, а також врахувавши те, що банк не повідомив [PERSON] про здійснювані платіжні операції з коштами на його рахунку, не здійснив фіксацію повідомлення відповідача про оспорювання ним платіжних операцій, не здійснив належної перевірки повідомлених ним фактів та не надав доказів направлення SMS-повідомлень з динамічними паролями на повідомлений ним номер телефону, а також доказів передачі ним іншим особам чи втрати інформації, яка дає змогу здійснювати платежі з використанням інтернет-банкінгу «Приват24», суд дійшов висновку про відсутність обставин, які безспірно доводять, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19. Таким чином, суд дійшов висновку про істотне порушення банком вимог Закону України «Про платіжні послуги» та умов укладеного між сторонами договору, оскільки є факт здійснення операцій за кредитним рахунком особи, які нею не замовлялися та не оформлялися, що завдало йому істотної шкоди у вигляді зарахування додаткової заборгованості, яку він має погашати, тому приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову банку про стягнення заборгованості, яка утворилась з часу незаконного зняття невстановленими особами грошових коштів з карткового рахунку відповідача. Вимоги позивача про стягнення заборгованості є безпідставними. При цьому позивач, у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, не довів вину відповідача у вказаних операціях. На підставіст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню також не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed