Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

30 жовтня 2024 року АТ КБ "ПриватБанк" в особі представника Кіріченка В.М. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 лютого 2023 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Також, 24 лютого 2023 року відповідач [PERSON] власноручно підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Сторони погодили наступні умови договору: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.1.2. договору); картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору); процентна ставка, 42% річних (п.1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2\~ст.625 Цивільного кодексу України\~встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. договору). Зазначає, що заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 04/27, тип\~«Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.509, ст.526, ст.1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 16 жовтня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 79219,31 грн., що включає: 70825,39 грн. заборгованості за тілом кредиту; 8393,92 грн. заборгованості за простроченими відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , а також судові витрати у справі. 01 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" не з`явився, в окремо поданому клопотанні представник - [PERSON] просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника банку (а.с. 54). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про надсилання поштового відправлення (а.с. 52-53). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. 24 лютого 2023 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яку підписано власноруч на планшеті. Сторони погодили наступні умови договору: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.1.2. договору); картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору); процентна ставка, 42% річних (п.1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2\~ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. договору ) (а.с.26-35). 24 лютого 2023 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.36-40). Отримання відповідачем грошових коштів, підтверджується випискою за договором №б/н за період з 24 лютого 2023 року по 18 жовтня 2024 року (а.с.22-23). Із копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] 24 лютого 2023 року було відкрито та видано наступну кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 04/27, картка «Універсальна» (а.с.25). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки судом встановлено, що кілька разів змінювався кредитний ліміт карткового рахунку (а.с.24). Розрахункгм заборгованості за кредитним договором підтверджуєтья, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість, яка станом на 16.10.2024 складає 79219,31 грн., з яких: 70825,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8393,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.20-21). Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Вказана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. Судом встановлено, що після підписання кредитного договору власноруч на планшеті,\~відповідач [PERSON] взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно з тарифів (відсотків). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Оцінюючи усі докази, що наявні у матеріалаї справи в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому суд стягує із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 79219,31 грн. Оскільки позовні вимоги суз задоволює у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем і документально підтверджені, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача в користь позивача у розмірі 2422,40 грн. (а.с.4).

Outcome: approved