Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

02 жовтня 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) аліменти у зв`язку з продовженням навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі судового наказу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 14 квітня 2023 року відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] (далі [PERSON] , мати) на утримання неповнолітнього [PERSON] , який з 20 липня 2024 року став повнолітнім. У зв`язку з навчанням у вищому професійному училищі просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі частини з усіх видів його доходів кожного місяця до досягнення 23-річного віку за умови продовження навчання. Ухвалою від 09 жовтня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Чернушенко В.\~О. надала суду заяву, у якій позов підтримала та просила проводити судовий розгляд справи без її та позивача участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчить зворотній конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявний в матеріалах справи), подав відзив на позовну заяву, у якому просив частково задовольнити позов позивача, присудити стягнення з нього на користь [PERSON] 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним 23-річного віку за умови продовження навчання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступник висновків. За правилами статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до частин першої, третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Як убачається з довідки, виданої директором ВПУ № 7 Миколою Несеном від 05 вересня 2024 року №\~389, [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі № 7 м.\~Кременчука Полтавської області; ІІІ ступінь навчання; з 01 вересня 2024 року по 30\~червня 2026 року; наказ № 156-КУ від 13 серпня 2024 року; спеціальність «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» ОПК «Монтаж і обслуговування електричних машин і апаратів»; на повному державному забезпеченні не перебуває; форма навчання денна (а. с. № 9). За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За змістом частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27\~лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з відзиву на позовну заяву, відповідач [PERSON] не погоджується з розміром частки, яку просить стягнути позивач з усіх видів заробітку, оскільки, за його доводами, стан здоров`я та матеріальне становище не дозволяють йому надавати матеріальну допомогу у повному обсязі, внаслідок встановлення щодо нього наступних діагнозів: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня; цукровий діабет 2 типу середньої важкості в стадії субкомпенсації; ожиріння ІІІ стадії; інсулінорезистентність; метаболічний синдром; Д/гепатоз; псоріаз. На підтвердження цих діагнозів відповідач надав: виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 12575 та з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 170; картку обстеження та медичного огляду; результати УЗД, доплерографії та патогістологічного дослідженням. Відповідач посилається на призначення йому у зв`язку з наведеними діагнозами дороговартісних медикаментів, що підтверджується копіями лікарських рецептів. Ураховуючи, що відповідач є особою, яка потребує постійного лікування у зв`язку з хворобами, а позивач отримує стипендію та має можливість у вільний від навчання час працювати, просить частково задовольнити позовні вимоги, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У відповіді на відзив представник позивача адвокат Чернушенко В.\~О. заперечила щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 з усіх видів доходу; просила позов задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що хвороби, на які страждає відповідач, не призвели до втрати ним працездатності та не надали права на отримання інвалідності. У разі присудження аліментів у розмірі 1/8, сукупний дохід позивача з урахуванням стипендії складатиме 2355 грн 90 коп., однак прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року відповідно до ЗУ «Про державний бюджет» складає 3028 грн. Позивач зазначає, що проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Розмір заробітної плати матері у січні липні 2024 року складав 7100,00 грн 7619,05 грн, що підтверджується Формою ОК-7 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а. с. 41). Окрім того, за адресою проживання позивача та його матері, в якій також зареєстрований відповідач, наявна заборгованість зі сплати комунальних послуг, яка становить 12463 грн 04 коп. Суд не бере до уваги виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] №\~12575, УЗД та доплерографії, патогістологічного дослідження, датовані 2018 та 2022 року, але враховує: виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] № 170 від 06 серпня 2024 року, відповідно до якої відповідач, зокрема, страждає на гіпертонічну хворобу та цукровий діабет 2 типу середньої важкості в стадії субкомпенсації; відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх сина, дочки; відсутність доказів щодо скрутного матеріального становища. Окрім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством передбачено право на звернення до суду як того з батьків, із ким проживає дочка, син, так і самої дитини, яка продовжує навчання. При цьому, в останньому випадку саме дитина, як позивача, формує позовні вимоги та визначає відповідача. Чинне законодавство не містить обов`язку повнолітньої дитини щодо звернення про сплату аліментів з обох батьків. Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що [PERSON] проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні; дохід матері та його стипендія не можуть у повній мірі покрити всі фінансові витрати, а отже позивач дійсно має потребу в матеріальній допомозі свого батька у зв`язку з навчанням, оскільки витрачає кошти на харчування, проїзд, оплату комунальних послуг, придбання підручників та ін. Оскільки в силу вимог закону відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається за денною формою навчання, та потребує матеріальної допомоги, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання. Відповідно до частини другої статті 199 СК України право на утримання припиняється лише у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно від дня пред`явлення позову 02 жовтня 2024 року до 30 червня 2026 року, тобто закінчення навчання у Вищому професійному училищі № 7 м.\~Кременчука Полтавської області. Оскільки позивач відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід покласти на відповідача пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог.

Outcome: partial