Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02\~грудня 2024\~року залишено\~без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним (т.с. 2, а.с. 14). 04 грудня 2024 року судом отримано заяву представника відповідача про розподіл судових витрат відповідача на правову допомогу, як компенсація здійснених ним витрат пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача (т.с. 2, а.с. 17 27). Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити із викладених у ній підстав. Представник позивача в судовому засіданні заперечила відносно вимог заяви та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на послідовність і правомірність дій позивача та очевидно завищену суму витрат відповідача на правову допомогу. Сторони в судове засідання не прибули. Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи в частині, що стосується предмету розгляду, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини третьої статті 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат. Натомість, постановляючи ухвалу від 02 грудня 2024 року про залишення позову без розгляду, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами. Як наслідок, існують процесуальні підстави для вирішення вказаного питання шляхом ухвалення додаткового рішення по справі. Згідно із нормою частини першої статті 13 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, до заяви додано копії договору № 1 про надання правничої (правової) допомоги від 14 травня 2024 року, додатку № 1 від 14 травня 2024 року до вказаного договору, додатку № 2 до вказаного договору (розрахунок), додатку № 3 від 21 травня 2024 року до вказаного договору (акт), додатку № 5 від 03 грудня 2024 року до вказаного договору (акт) та квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 21 травня 2024 року і № 1 від 03 грудня 2024 року, з яких вбачається, що відповідачем дійсно оплачено послуги з правової допомоги у даній справі в загальній сумі 26\~000 гривень 00 копійок (т.с. 2, а.с. 30 31, 32, 33 34, 35, 36, 37, 38). Згідно із частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Насамперед, вирішуючи питання стосовно обґрунтованості дій позивача при зверненні до суду із вказаним позовом, суд враховує наступне. Зокрема, заявляючи позовні вимоги про визнання заповіту недійсним з підстав психічної хвороби заповідача, позивач, у тому числі й, користуючись правовою допомогою адвоката, не перевірила обставини того, чи дійсно заповідач коли-небудь перебувала на лікуванні в закладах психіатричного профілю (за місцем проживання і обласній лікарні). Суд враховує, що медична інформація відносно фізичної особи має обмежений доступ. Однак, на думку суду, перед тим як подавати позов до суду, сторона позивача об`єктивно мала можливість отримати необхідну інформації лише суто щодо самого факту звернення заповідача за психіатричною допомогою та його перебування на лікуванні у відповідних медичних установах в певний період часу. Тобто, у позові позивач посилався на обставини які не було підтверджено жодними письмовими доказами, що вказує на завідомо безпідставний і необґрунтований характер позовної заяви за своїм змістом. Вказана процесуальна поведінка відповідача, призвела до здійснення відповідачем у тому числі й грошових витрат на оплату правової (правничої) допомоги адвоката. У зв`язку із вищенаведеними обставинами, суд приходить до висновку про те, що здійснені відповідачем витрати на правову допомогу у даній справі, було здійснено саме внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до\~пункту 3\~частини першої\~статті 270\~ЦПК України,\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, у зв`язку із залишенням позову без розгляду та внаслідок необґрунтованих дій позивача, необхідно компенсувати здійснені відповідачем витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом даної справи. Таким чином, існують підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відповідача на правову допомогу в обсязі, що підтверджено відповідними доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved