Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 05.09.2024 надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння належний на праві власності позивачеві автомобіль марки ВАЗ 21114, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , ключі до замка запалення та комплект приналежних інструментів до нього. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначив про те, що є спадкоємцем майна після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна серед іншого увійшов автомобіль марки ВАЗ 21114, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Як зазначає позивач, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2023, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т.В., він у спадкував указаний транспортний засіб та є його власником. Указані обставини позивач також підтверджує свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.07.2024. Після прийняття спадщини позивач встановив, що автомобіль його батька знаходиться поза його волею у користуванні відповідачки у справі [PERSON] , яка отримала його у користування від батька за життя та наразі відмовляється його в добровільному порядку повертати, вважаючи його своїм. Позивач вказує, що з метою повернення автомобіля у своє володіння він неодноразово звертався як до самої відповідачки так і до правоохоронних органів, однак указані дії виявились безрезультативними. У зв`язку із чим, [PERSON] вимушений звертатись за захистом свого права власності на спадкове майно до суду. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час судового засідання була належним чином повідомлена. Своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалась. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення аналогічні обставинам, які викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні із проведенням підготовчого судового засідання. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Ухвалою суду від 14.11.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . Указані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2023, про що Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 438. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , який успадкував транспортний засіб марки ВАЗ 21114, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 02.06.2016 Центром 6841. Указані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2023, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Папкою Т.В., у спадковій справі № 15/2023. На підставі указаного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] зареєстрував право власності спірного транспортного засобу за собою. Указані обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.07.2024. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки указаного транспортного засобу, станом на 03.09.2024 становить 100470 грн. Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивачеві на праві власності в порядку спадкування після смерті батька належить транспортний засіб марки ВАЗ 21114, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Як вбачається із копії заяви про вчинення злочину від 25.01.2024, позивач звертався до ГУНП в Хмельницькій області щодо притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] ща незаконне заволодіння транспортним засобом позивача. Відповідно до відповіді Відділення поліц3ії №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області від 25.04.2023 указані правовідносини є відносинами цивільно-правового характеру, а тому для їх вирішення рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із незаконним володінням транспортним засобом (майном позивача) та витребуванням його із незаконного володіння відповідача у справі (відносини, що виникають з права власності на майно). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстави набуття права власності визначені у статті 328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, в який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Саме власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що він є власником транспортного засобу марки ВАЗ 21114, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Однак, з моменту прийняття спадщини та оформлення правовстановлюючих документів на нього фактичним володільцем транспортного засобу є відповідачка у справі [PERSON] , яка утримує указаний автомобіль у себе без будь-яких правових підстав на це. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що спірний транспортний засіб вибув від власника поза його волею, іншим шляхом. Вирішуючи спір між сторонами щодо витребування від відповідача належного на праві власності транспортного засобу позивачеві та обґрунтованості позовних вимог, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачами спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами заявленої позовної вимоги, та, як наслідок, наявність порушеного права останнього з боку відповідача, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову. Разом з тим, суд зауважує про те, що із долучених до матеріалів цивільної справи письмових доказів, а також із наданих представником позивача пояснень у судовому засіданні, судом не виявилось за можливе встановити коли та за яких обставин транспортний засіб був переданий у користування [PERSON] та на якій правовій підставі. Також суду не надано достатніх та переконливих у сукупності доказів того, в якому саме стані перебував транспортний засіб на момент його передачі у користування відповідача. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його прав у вказаних правовідносинах із відповідачем, а саме доведено факт незаконного перебування у фактичному володінні [PERSON] транспортного засобу марки ВАЗ 21114, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Розподіл судових витрату справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Із врахуванням того, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає указаний судовий збір повністю.

Outcome: approved