Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

02.07.2024 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного\~суду м.\~Кіровограда із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло видане 15 січня 2007 року Кіровоградською міською радою згідно з розпорядженням № 43100, на квартиру під [ADDRESS] на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивувала тим, що їй [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 15 січня 2007 року Кіровоградською міською радою, згідно з розпорядженням № 43100, належить 1/2 частка квартири під [ADDRESS] . Їй же на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20 вересня 2023 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Звіздун Н.К., зареєстрованого в реєстрі № 1038 належить ще 1/2 частка цієї ж квартири, яку вона успадкувала після матері, [PERSON] . В цілому їй належить на праві приватної власності уся квартира під [ADDRESS] . В червні 2023 року вона звернулася до нотаріуса на консультацію з питання майбутнього оформлення договору дарування на її сина [PERSON] . Нотаріус їй пояснила, що для того, щоб вона змогла вільно розпорядитися своєю квартирою їй необхідно встановити факт належності свідоцтва про право власності, оскільки написання її прізвища в паспорті і в свідоцтві про право власності відрізняються. Так в свідоцтві про право власності вона зазначена як [PERSON] , а в паспорті зазначена як [PERSON] . Саме через цю розбіжність в прізвищі вона не може розпорядитися своєю квартирою. В свідоцтві про шлюб, свідоцтвах про народження синів, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, нинішньому її паспорті, прізвище зазначено як [PERSON] . Тільки в паспорті громадянина України, який був мені виданий 22 липня 1998 року її прізвище, нібито, вказане як [PERSON] . При видачі свідоцтва про право власності на житло, з урахуванням даних паспорта громадянина України виданого в 1998 році, її прізвище і було зазначено як [PERSON] . Таким чином, встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу необхідно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою судді від 03.07.2024 року відкрито провадження у справі. Представник [PERSON] до суду надав заяву про слухання справи без його участі та без участі заявниці, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує у повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 15 січня 2007 року Кіровоградською міською радою, згідно з розпорядженням № 43100, [PERSON] належить 1/2 частка квартири під [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20 вересня 2023 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Звіздун Н.К., зареєстрованого в реєстрі № 1038 , [PERSON] належить ще 1/2 частка цієї ж квартири. Під час оформлення документів керівник органу приватизації припусив помилку у написанні її «прізвища» і з помилкою вказав « [PERSON] » замість « [PERSON] », що призвело до юридичного позбавлення заявниці права власності на квартиру. У зазначеному правовстановлюючому документі прізвище заявниці [PERSON] вказано як « [PERSON] », а відповідно даних паспорта вона є « [PERSON] ». Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло виданого 15 січня 2007 року Кіровоградською міською радою, згідно з розпорядженням № 43100, належить 1/2 частка квартири під [ADDRESS] , підтверджується: копією паспорта № [NUMBER] виданий 03.02.2022 року, органом 3510, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб, копією довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved