Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

16.09.2024 позивачка звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. № 413/02-14 від 24 серпня 2024 року, їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що надані нею документи суперечать один одному, а саме: згідно із заповітом від 10.12.2009, спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] частину житлового будинку [ADDRESS] ; згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376555406 від 30 квітня 2024 року зареєстровано право власності на одиницю на ім`я спадкодавця на підставі рішення суду від 16.06.2014 по справі № 2-38/11; вказане рішення суду передбачає розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, а не виділення частки будинку в одиницю; 21 травня 2024 року Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області видала наказ № 2/2024 про присвоєння будинку за адресою: [ADDRESS] нової адреси: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2014 по справі № 2-38/11. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.11.2021 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане майно. Судом встановлено, що на час складання заповіту 10.12.2009, [PERSON] був власником частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2014 по справі № 2-38/11, належний на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , був поділений на два окремі об`єкти нерухомості. 23.03.2016 року, за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі наказу завідувача сектора містобудування та архітектури Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 2/2024 від 21 травня 2024 року, житловому будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , була змінена адреса та присвоєна нова адреса: [ADDRESS] . Отже, до складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 10 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Ляпустіною Т.І. та зареєстрованого в реєстрі під № 3799, [PERSON] , належну йому на праві приватної власності частину в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частках; належну йому частину в будинку [ADDRESS] , він заповів [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заповіту від 07 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Ляпустіною Т.І. та зареєстрованого в реєстрі під № 4824, [PERSON] , належну йому на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частках кожній. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79112921 від 12 листопада 2024 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., заповіт [PERSON] від 10.12.2009 року, зареєстрований за № 3799, та заповіт [PERSON] від 07.12.2012 року, зареєстрований за № 4824 не змінювались та не скасовувались. Відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І., тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім цього, встановлено що [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, крім того надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. № 413/02-14 від 24 серпня 2024 року, позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved