Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.12.1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №475. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу позивач мотивує тим, що не підтримує стосунків з відповідачем, вони не ведуть спільного господарства та побуту, кожен живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування, а перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, подано заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12.12.1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №475, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2015 року. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимогст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved