Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось в суд з зазначеним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що з 01 травня 2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: - з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; - з 01 липня 2021 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Крім того, позивачем на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Свідоцтвом повного акцепту умов як договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, так і договору про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, є факт отримання послуг споживачем. Квартира [ADDRESS] під`єднана до мереж тепло- та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року - споживачами послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Відповідачі від вказаних послуг у встановленому законом порядку не відмовлялись. Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води та з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 квітня 2024 року складає 173653 гривні 43 копійки, що складається з: - 26287 гривень 78 копійок - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року; - 81700 гривень 66 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року; - 24570 гривень 32 копійки - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року; - 41094 гривні 67 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. Також, у відповідачів існує заборгованість, що складається з: - 205 гривень 38 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період до 31 жовтня 2021 року; - 900 гривень 91 копійка - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року; - 445 гривень 15 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 62630 гривень 09 копійок. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. З відзиву на позовну заяву представника [PERSON] вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивачем не надано суду додатків до договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», де зазначено про передачу права вимоги до відповідачів. Наданий витяг з додатків № 1 та № 2 до договору містить лише відомості про передачу заборгованості у сумі 12567 гривень 65 копійок та 50062 гривні 24 копійки, яка рахується за [PERSON] , а не за відповідачами. Також, у розрахунках заборгованості вказано одного споживача - [PERSON] , до якої позов не пред`являвся та яка не є власником або користувачем квартири та комунальних послуг. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , а іншим співвласником є [PERSON] , який проживає у цій квартирі, тому подання позову до інших не співвласників є безпідставним, оскільки доказів їх проживання у квартирі позивачем не надано. Крім того, позовна заява подана до суду у травні 2024 року, тому строк позовної давності починається з 23 травня 2021 року. Разом з тим, вимоги позивача стосуються періоду, який перевищує позовну давність, а тому просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що правомірність заявлених вимог про стягнення заборгованості за період до 01 травня 2018 року підтверджується тим, що матеріали справи не містять доказів визнання договору цесії недійсним, доказів сплати відповідачем заборгованості за отримані послуги, яка виникла за період до 01 травня 2018 року. Також, відсутні докази того, що відповідач звертався до ПАТ «Київенерго» із клопотанням про припинення надання послуг із централізованого опалення чи постачання гарячої води, а також із скаргами щодо ненадання чи неякісне надання цих послуг до 01 травня 2018 року. Оскільки між позивачем та ПАТ «Київенерего» договір про відступлення права вимоги укладено 11 жовтня 2018 року, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг починається з моменту укладення цього договору. Таким чином, строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 10 жовтня 2021 року. Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, який в подальшому продовжувався. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби, строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Вбачається, що з 12 березня 2020 року по сьогоднішній день на території України установлено та діє карантин, а тому строки позовної давності подовжено та позовна заява подана у межах строку позовної давності. Інші відповідачі позовну заяву з додатками отримали, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 62630 гривень 09 копійок (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 12567 гривень 85 копійок, заборгованість за послуги з централізованого гарячого водопостачання у сумі 50062 гривні 24 копійки) за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 62630 гривень 09 копійок. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Відповідачі не сплачують в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання. Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З 01 травня 2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: - з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; - з 01 липня 2021 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та за спожиті з 01 липня 2021 року послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість. З позову вбачається, що заборгованість за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з: - 26287 гривень 78 копійок - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року; - 81700 гривень 66 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року; - 24570 гривень 32 копійки - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року; - 41094 гривні 67 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. Також, у відповідачів існує заборгованість, що складається з: - 205 гривень 38 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період до 31 жовтня 2021 року; - 900 гривень 91 копійка - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року; - 445 гривень 15 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості, позивач надав суду розрахунки заборгованості. Відповідачі доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості не надали. Оцінивши надані позивачем розрахунки боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Позивач з урахування поданої уточненої позовної заяви просить суд стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію з відповідачів солідарно. Разом з тим, з відповіді на запит суду КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02 липня 2024 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: - [PERSON] (1/3 частина) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 квітня 2004 року; - [PERSON] (2/3 частини) на підставі договору дарування від 17 травня 2005 року. Суд вважає, що витрати за спожиту електричну енергію має нести власник незалежно від того, що квартирою користуються й інші особи. Статтею 156 ЖК України визначено, що ці особи можуть компенсувати власнику понесені ним витрати, розмір яких визначається за домоленістю між ними і власником або в судовому порядку. Обов`язок власника жилого приміщення по несенню витрат на утримання майна, що йому належить, покладений статтею 322 ЦК України. Позивач з вимогами щодо стягнення заборгованості до [PERSON] як співвласника квартири не звертався. За таких обставин, заборгованість за спожиту електричну енергію підлягає стягненню з співвласника квартири - [PERSON] . Таким чином, з урахуванням вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі, що відповідає його долі в праві власності на квартиру, а саме [PERSON] є власником 2/3 частини нерухомого майна. З відзиву на позовну заяву представника [PERSON] вбачається, що він просить застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач просить стягнути заборгованість за період з 01 липня 2015 року по 31 березня 2024 року. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що відповідно до Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, який в подальшому продовжувався. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби, строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Вбачається, що з 12 березня 2020 року по сьогоднішній день на території України установлено та діє карантин, а тому строки позовної давності подовжено та позовна заява подана у межах строку позовної давності. Разом з тим, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон № 3383 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Зазначеним законом встановлено, що процесуальні строки, які були подовжені відповідно до Закону № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», закінчуються через 20 днів після набрання чинності новим Законом. Таким чином, подовжені процесуальні строки закінчились 06 серпня 2020 року. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою 28 травня 2024 року, проте просить стягнути заборгованість з відповідача за період з 01 липня 2015 року по 31 березня 2024 року, тобто без урахування трирічного строку позовної давності. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову в межах строку позовної давності, починаючи з травня 2021 року по березень 2024 року. З наданих стороною позивача розрахунків заборгованості вбачається, що за період з травня 2021 року по березень 2024 року борг за надані послуги складається з: - 271 гривні 49 копійок - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з травня 2021 року по березень 2024 року; - 11568 гривень 43 копійки - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з травня 2021 року по березень 2024 року; - 24570 гривень 32 копійки - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року; - 41094 гривні 67 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. - 58 гривень 68 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період з травня 2021 року березень 2024 року; - 900 гривень 91 копійка - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року; - 445 гривень 15 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року. Суд враховує, що [PERSON] є власником 2/3 частини нерухомого майна, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті послуги в розмірі, що відповідає його долі в праві власності на квартиру, а саме: - 180 гривень 99 копійок - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з травня 2021 року по березень 2024 року; - 7712 гривень 27 копійок - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з травня 2021 року по березень 2024 року; - 16380 гривень 21 копійка - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року; - 27396 гривень 45 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. - 39 гривень 12 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період з травня 2021 року березень 2024 року; - 600 гривень 61 копійка - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року; - 296 гривень 77 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року. Вимога про стягнення з відповідача 43 гривні за витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені підприємством з вини відповідача та підлягають стягненню. З огляду на наведене, позов КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3028 гривень судового збору.

Outcome: partial