Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договорами у загальному розмірі 26560 гривень, судові витрати в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 15 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №09445-09/2021. 13 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 20000 гривень, з яких: 5000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 15000 гривень - заборгованість за відсотками. Також зазначив, що 17 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №40650. 29 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 6560 гривень, з яких: 2000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 4560 гривень - заборгованість за відсотками. Зазначив, що з моменту отримання прав вимоги від первісних кредиторів позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13 листопада 2024 року. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року судовий розгляд відкладений на 04 грудня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №09445-09/2021 (а.с. 6-9). 13 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (а.с. 10-13). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №09445-09/2021 в сумі 20000 гривень, з яких: 5000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 15000 гривень - заборгованість за процентами (а.с. 14). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» на підставі кредитного договору №09445-09/2021 від 15 вересня 2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. 17 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №40650 (а.с. 20-27). 29 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (а.с. 28-31). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №40650 в сумі 6560 гривень, з яких: 2000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 4560 гривень - заборгованість за процентами (а.с.32). Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» на підставі кредитного договору №40650 від 17 вересня 2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість: за кредитним договором №09445-09/2021 від 15.09.2021 у розмірі 20000 гривень; за кредитним договором №40650 від 17.09.2021 у розмірі 6560 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 26560 гривень. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved