Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №104034499 від 27.04.2021 у розмірі 50\~002,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №104034499. 30.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за договором про споживчий кредит №104034499 від 27.04.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №104034499 від 27.04.2021, боржником за яким є [PERSON] , на суму боргу, що становить 68\~945,00 грн., з яких: 8\~332,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 58\~813,04 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 1\~800,00 грн. заборгованість з комісії, яка підлягає стягненню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України. При цьому, вказана кореспонденція скеровувалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач, в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вважається такою, якій вручено судове рішення. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровувала. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 13 Закону «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~»Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~«Про електронну комерцію»). Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. 27.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №104034499, підписаний позичальником електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора J62602, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 12\~000,00 грн., шляхом переказу на картковий рахунок, строком на 20 днів, а саме до 17.05.2021 (п. 1.4 Договору), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту (відповідно до п. 1.5.1 Договору розмір комісії становить 1\~800,00 грн. одноразово), та проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом становлять 4\~080,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.7 Договору). Згідно з п. 2.2.1 Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Згідно з п. 2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору. Пунктом 1.5 Договору визначено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5\~880,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, складає 17\~880,00 грн. Як вбачається з копії платіжного доручення 27123570, 27.04.2021 ТОВ «Мілоан» здійснило переказ грошових коштів у розмірі 12\~000,00 грн. на картковий рахунок [PERSON] , тим самим кредитодавець свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму. 30.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-11-65, за умовами якого, а також згідно з актом приймання-передавання реєстру боржників, реєстром боржників, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №104034499 від 27.04.2021 на суму заборгованості 33\~117,44 грн. (8\~332,00 грн. борг за тілом кредиту, 22\~985,44 грн. борг за процентами, 1\~800,00 грн. борг за комісією), що вбачається з реєстру боржників до договору факторингу №30-11-65 від 30.11.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, а також згідно з актом приймання-передавання реєстру боржників, реєстром боржників, ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №104034499 від 27.04.2021. При цьому, як вбачається з реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10.01.2023, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №104034499 від 27.04.2021, право вимоги за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло за договором факторингу №30-11-65 від 30.11.2021, становить 68\~945,04 грн., з яких: 8\~332,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 58\~813,04 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 1\~800,00 грн. заборгованість за нарахованими комісіями. З вказаного встановлено, що у зобов`язанні за кредитним договором №104034499 від 27.04.2021, позичальником за яким є відповідач [PERSON] , відбулась заміна кредитора ТОВ «Мілоан» на позивача ТОВ «Коллект Центр». Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором №104034499 від 27.04.2021 у розмірі 68\~945,00 грн., з яких: 8\~332,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 58\~813,04 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 1\~800,00 грн. заборгованість з комісії, суд виходить з наступного. Так, позивачем надано розрахунок за кредитним договором №104034499, складений первісним кредитором ТОВ «Мілоан», з якого вбачається порядок нарахування та погашення коштів. Як вбачається з вказаного розрахунку, 27.04.2021 ТОВ «Мілоан» надано кредит у розмірі 12\~000,00 грн., а також нараховано комісію за оформлення кредиту у розмірі 1\~800,00 грн., як це передбачено умовами укладеного між сторонами договору. В межах строку кредитування (до 17.05.2021) ТОВ «Мілоан» здійснювалось нарахування процентів, розмір яких становить 4\~080,00 грн. Разом з тим, суд не погоджується розрахунком ТОВ «Мілоан» в частині нарахування процентів за користування кредитним договором за період з 18.05.2021 до 19.09.2021 на суму 18\~905,44 грн., виходячи з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийшла до висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому, вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Таким чином, зі спливом строку кредитування (17.05.2021) у кредитодавця ТОВ «Мілоан» припинилось право нараховувати проценти за кредитом. Водночас, як вбачається з наведеного розрахунку, відповідач [PERSON] здійснювала погашення наявної перед ТОВ «Мілоан» заборгованості, а саме за період з 20.05.2021 до 04.09.2024 сплатила кредитодавцю грошові кошти у розмірі 19\~672,00 грн. (3\~668,00 грн. зараховано до сплати за тілом кредиту, 2\~202,00 грн. зараховано до сплати за комісію за пролонгацію, 13\~802,00 грн зараховано до сплати процентів за кредитом). З вказаного слідує, що станом на 04.09.2024, відповідач [PERSON] розмір наявної заборгованості перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №104034499 від 27.04.2024 погасила в повному обсязі. Докази, які б спростовували наведений висновок суду, зокрема відомостей щодо пролонгації кредитного договору, користування кредитними коштами відповідачем поза межами строку кредитування, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач повністю погасила заборгованість перед первісним кредитором ТОВ «Мілоан», позивач належними та допустимими доказами не довів існування заборгованості, яка підлягає стягненню на його користь, у зв`язку із чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. З огляду на те, що суд прийшов до переконання про відмову в позові повністю, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на позивача. На підставі ст. ст. 207, 639, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: dismissed