Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що її мати народилася [INFO] в селі Червоноармійське, Болградського району, Ізмаїлської області. Потім переїхала на проживання на територію російської федерації, де неодноразово одружувалась та змінювала прізвище по чоловіку. Від шлюбу з [PERSON] народилась заявниця. На даний час мати заявниці перебуває у шлюбі з [PERSON] . Заявниця зазначає, що у її матері відсутній документ, який підтверджу її дівоче прізвище « [PERSON] ». Необхідність підтвердження дошлюбного прізвища матері виникла у зв`язку із бажанням оформити набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки мати народилась до 1991 року на території Української РСР, однак підтвердити належність свідоцтва про народження не може, оскільки держава Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією з 24 лютого 2022 року після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України. Всі дипломатичні та консульські установи російської федерації в Україні, до яких могла звернутися її мати із запитом про отримання інформації на підтвердження дошлюбного прізвища припинили свою діяльність. На підставі наведеного, просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, належність [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 березня 1952 року Червоноармійським бюро РАЦС Болградського району на прізвище [PERSON] , [INFO] , народилась с. Червоноармійське, Болградського району, Ізмаїлської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання. При розгляді справи заявник та її представник подану заяву підтримали, просили задовольнити. Заінтересована особа ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області у судове засідання свого представника не направила, була повідомлена належним чином, надала письмові пояснення, в яких вказувала на відсутність підстав для задоволення заяви, просила розглядати справу у відсутність її представника та відмовити у задоволенні заяви. Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червоноармійським бюро РАЦС Болградського району від 27 березня 1952 року [PERSON] народилась [INFO] в селі Червоноармійське, Болградського району, Ізмаїльської області, про що зроблено відповідний запис №50 в книзі записів актів цивільного стану. Мати [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно наданих матеріалів особової справи про визначення належності до громадянства [PERSON] вбачається, що [PERSON] 15 червня 1999 року подала заяву-анкету до ГУМВС УМВС в м.Києві про визначення належності до громадянства України. В якій в п. «1» вказувала прізвище ім`я по батькові [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] , [PERSON] по першому шлюбу, [PERSON] по другому шлюбу; в п. «2» рік, дата і місяць народження [INFO] ; в п. «3» місце народження с. Червоноармійське, Болградський р-н, Ізмаїлська обл.. До заяви було надано копію свідоцтва про укладення шлюбу, копії свідоцтв про розірвання шлюбу, копію паспорта громадянина СРСР. Згідно висновку заступника начальника ГУМВС України в м.Києві від 23 червня 1999 року про визначення належності до громадянства України особи без громадянства [PERSON] встановлено: « [PERSON] , дівоче прізвище - [PERSON] , за шлюбами - [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Червоноармійське, Болградського району, ізмаїльської області». Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.07.1989р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.07.1989 року в м. Грозний. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 05 грудня 1986 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу вказано прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30 травня 1975 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу вказано прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 07.02.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу вказано прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 21.03.2009 року [PERSON] та [PERSON] 21 березня 2009 року зареєстрували шлюб. Дата народження [PERSON] вказано [INFO] , місце народження с. Червоноармійське, Болградського району, Ізмаїлської області. Згідно наданих заяв про оформлення паспорта громадянина України (форма 1) вбачається: заява від 27 липня 1999 року прізвище ім`я по батькові - [PERSON] ; число місяць, рік народження [INFO] с. Червоноармійське, Болградського району, Ізмаїлської області; ім`я, по батькові батька і матері [PERSON] , [PERSON] . Заява від 07.04.2009 року прізвище ім`я по батькові - [PERSON] ; число місяць, рік народження [INFO] с. Червоноармійське, Болградського району, ізмаїльської області; ім`я, по батькові батька і матері [PERSON] , [PERSON] . З наданої копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Святошинським РУ ГУ МВС України в м.Києві 07 квітня 2009 року на ім`я [PERSON] вбачається дата народження [INFO] , місце народження с. Червоноармійське, Болградського району, Ізмаїльської області. З наданого акту опитування [PERSON] вбачається, що вона підтверджує своє дошлюбне (дівоче) прізвище [PERSON] та подальші шлюбні прізвища [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Підтверджує, що заявниця є її дочкою, яка тривалий час не могла оформити документ що посвідчує її особу і після прийняття рішення Державною міграційною службою України про визнання її особою без громадянства, отримала посвідку на тимчасове проживання. Вказала, що не може отримати довідки про дошлюбні прізвища, оскільки дані про укладені шлюби знаходяться на території російської федерації і через військову агресію російської федерації всі консульські установи російської федерації на території України припинили дію, а двосторонні договори та ратифіковані конвенції були розірвані. Тому реалізувати право на звернення до відділу ДРАЦС чи до компетентного органу російської федерації не може. \~ \~ \~ \~Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначено в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому, суд приймає до уваги, що\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного станув Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, а відтак суд вважає об`єктивно неможливим факт отримання документів які підтверджують дівоче прізвище матері заявниці від країни агресора в порядку співробітництва країн згідно Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справ від 22 січня 1993 року. Відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 року №72/11-612/1-81401 дипломатичні відносини з російською федерацією припинені від 24 лютого 2022 року. Таким чином, судом встановлено, що заявник позбавлений можливості отримати відповідні документи, які підтверджують дошлюбне (дівоче) прізвище матері заявниці, з тих підстав, що архівні документи зберігаються на території російської федерації. Заявницею доведено, що встановлення юридичного факту, а саме належності свідоцтва про народження її матері є її безпосереднім правом, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , оскільки заявниця довела це належними та допустимими доказами. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.258 ЦПК України\~у заяві повинно бути зазначено: 1)який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3)докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно узагальнення Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1.Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення. 2.Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 3.Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4.Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Таким чином, згідно норм чинного процесуального законодавства, для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Суд виходить з вимог ч.1 ст.76 ЦПК України\~за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, захист порушеного права заявника має відбуватися за умови неможливості реалізувати своє право у класичний для відповідних правовідносин позасудовий спосіб. Даючи оцінку встановленим обставинам та на підставі вказаних доказів, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved