Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

12.04.2024 позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 26.03.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції АР Крим 26.03.2010, про що було зроблено відповідний актовий запис № 97, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане10.09.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 19.03.2015, актовий запис № 677 від 05.10.2010. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 11.08.2016 у справі № 761/5067/16-ц шлюб між сторонами розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було встановлено, що спільний син сторін після фактичного припинення їх шлюбних відносин, залишився проживати разом із батьком, в той час, як мати не відвідує дитину. Окрім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2017 у справі № 761/17549/17 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки доходу [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.05.2017 до досягнення дитиною повноліття. Проте, оскільки фактичне місце перебування відповідача не відоме, то відповідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2017 у справі № 761/17549/17 про стягнення з відповідача аліментів, залишається не виконаним. Позивач вже протягом тривалого часу самостійно забезпечує малолітнього сина всім необхідним, не отримуючи при цьому жодної матеріальної допомоги від відповідача. Починаючи з березня 2014 року по теперішній час дитина фактично проживає разом із позивачем. В той же час, офіційно зареєструвати місце проживання малолітнього сина за його фактичною адресою проживання позивач не має можливості, оскільки для цього потрібна згода матері дитини. А оскільки відповідач з вересня 2014 року не приймає жодної участі у житті та вихованні дитини, то відповідно і не надає згоду на реєстрацію дитини за фактичною адресою проживання. На даний час малолітній [PERSON] навчається в 7-А класі шкоди І-ІІІ ступенів № 58 Шевченківського району м. Києва. За період навчання в школі, починаючи з 01.09.2017 і по теперішній час його мати, [PERSON] не цікавилася навчанням дитини, з учителями не спілкувалася, жодного разу не забирала дитину зі школи додому, не брала участі в батьківських зборах, що підтверджується Довідкою вих. № 163 від 28.12.2023, виданою Школою І-ІІІ ступенів № 58. Позивач матеріально забезпечений, займає посаду теплотехніка в ТОВ «ФРЕЙМ КОНСТРАКШН». Згідно з Довідкою вих. № 080124/1 від 08.01.2024 дохід за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 склав 80 400,00 грн. Крім того, між позивачем та малолітнім сином [PERSON] існує надзвичайно міцний соціальний зв?язок батька й малолітньої дитини. Позивач багато часу приділяє сину, увесь свій вільний час присвячує йому, разом з ним відвідує парки, місця відпочинку, тощо. У них склалися довірливі стосунки, відсутні будь-які чинники, які негативно впливають на психоемоційний стан хлопчика. В той же час, відповідач взагалі не приймає жодної участі у вихованні сина. На даний час, фактичне місце проживання чи знаходження відповідача не відомо. Тобто, вже майже 10 років, починаючи з вересня 2014 року, відповідач не спілкується з сином, не сплачує призначені судом аліменти на утримання малолітньої дитини, не цікавиться його життям, захопленнями, тобто, фактично припинила свою участь у вихованні та розвитку дитини та ухиляється від виконання обов?язків матері. Всі зазначені вище обставини дають підстави стверджувати, що відповідач самоусунулась від виховання та спілкування з дитиною, та в подальшому не має наміру виконувати свої батьківські обов?язки, у зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги. 16.04.2024 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва матеріали справи передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 22.05.2024 протоколом автоматизованого розподілу матеріали справи передано головуючому судді Павлик І.А. 29.05.2024 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 03.07.2024 від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 18.09.2024 від Служби у справах дітей Шевченківської районної адміністрації в місті Києві державної адміністрації надійшла заява про долучення доказів, а саме: Висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . 26.09.2024 від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 01.10.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: оригінал висновку психолога щодо результатів обстеження [PERSON] [INFO] на 10 арк., докази надсилання доказів іншим учасникам справи. 22.10.2024 від представника позивача надійшли дві аналогічних за змістом заяви про закриття підготовчого провадження. 22.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.11.2024 від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.03.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції АР Крим 26.03.2010, про що було зроблено відповідний актовий запис № 97. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 19.03.2015, актовий запис № 677 від 05.10.2010. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 11.08.2016 у справі № 761/5067/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було встановлено, що спільний син сторін після фактичного припинення їх шлюбних відносин, залишився проживати разом із батьком, в той час, як мати не відвідує дитину. Також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2017 у справі № 761/17549/17 [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.05.2017 до досягнення дитиною повноліття. Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] [INFO] . У вказаному висновку зазначено, що з характеристики, виданої школою I-III ступенів № 58 Шевченківського району міста Києва вбачається, що [PERSON] навчається в школі з 01.09.2017. Мати гр. [PERSON] , за період навчання дитини у закладі, до школи не приходила, не цікакавилась його навчанням, з вчителями не спілкувалася, не забирала сина зі школи, не брала участі в батьківських зборах. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує зв?язок з класним керівником, цікавиться успіхами його в школі, сам відвідує батьківські збори. Малолітній [PERSON] навчається у школі в інклюзивному класі, відповідно до висновку Інклюзивного центу № 10 Шевченківського району міста Києва від 09.05.2024. Гр. [PERSON] укладено декларацію з сімейним лікарем КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № l» Шевченківського району міста Києва. Згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 09.07.2024, йому створено належні умови для проживання, навчання, повноцінного та всебічного розвитку. В бесіді з дитиною стало відомо, що мама не спілкується, не вітає сина зі святами, не дарує подарунки, не цікавиться його успіхами в школі, життям дитини взагалі, [PERSON] повідомив, що не хоче бачити маму, мати з нею зв?язок, а хоче проживати з татом. З письмового пояснення гр. [PERSON] стало відомо, що з моменту окремого проживання та по теперішній час мати дитини [PERSON] повністю самоусунулася від виконання батьківських обов?язків, а саме з дитиною не проживає, дитина проживає з батьком, не спілкується, не проявляє материнської турботи, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться здоров?ям та успіхами у навчанні, не забезпечує його матеріально. Контакти для зв?язку з гр. [PERSON] відсутні, тому отримати пояснення щодо виниклої ситуації не виявилось можливим. Гр. [PERSON] , добровільно самоусунулася від виконання батьківських обов?язків. З дитиною не спілкується, не виявляє бажання до зустрічі з нею, не бере участі у її вихованні, фізичним та духовним розвитком не цікавиться, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також не підтримує матеріально. В газеті «Урядовий кур?єр» від 10.08.2024 № 162 було розміщено оголошення про виклик на Комісію з питань захисту прав дитини при Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації гр. [PERSON] , на якій 14.08 2024 розглядалася ухвала Приморського районного суду міста Одеси про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав вищезазначену громадянку. Стаття 150 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи вищезазначені факти, надані документи по справі,

Outcome: dismissed