Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява, відповідно до якої [PERSON] просить суд: - Дозволити усиновити [PERSON] , [INFO] , громадянином України, уродженцем Запорізької області, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, дитину [PERSON] , [INFO] . - Зобов`язати Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести зміни до актового запису № 421 від 04.09.2015 року про народження [PERSON] , [INFO] складеного у Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Енергодраського міського управління юстиції у Запорізькій області: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінити відомості про батька дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В заяві зазначає, що з [PERSON] 09.11.2022 року зареєстрували шлюб з [PERSON] . [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] . Також в них є спільна дитина. [PERSON] зі своєю дружиною та донькою проживають більше п`яти років. До дитини заявник відноситься як до своєї рідної та вона сприймає його як свого батька. Заявник виховує дитину та відчуває спорідненість з дитиною він займається її вихованням, матеріально її забезпечує. Батько дитини [PERSON] рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2023 року позбавлений батьківських прав. Заявник матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення дитини. Працює, обмежено дієздатним чи недієздатним визнаний не був. Наркотичних речовин не вживає. Спиртними напоями не зловживає. На обліку або лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. Батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був. Ухвалою суду від 05.03.2024 року справу було призначено до розгляду на 28.03.2024 року. 28.03.2024 року слухання справи відкладено на 17.05.2024 року у зв`язку із неявкою сторін. Судове засідання 17.05.2024 року було відкладено на 20.08.2024 року за клопотанням заінтересованої особи. 20.08.2024 року розгляд справи відкладено на 10.10.2024 року у зв`язку із неявкою заінтересованих осіб. 10.10.2024 року судове засідання відкладено на 29.11.2024 року за письмовим клопотанням сторони заявника. 29.11.2024 року сторона заявника підтримали заяву, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву. Неповнолітня [PERSON] повідомила, що згодна на усиновлення, і згодна на зміну свого прізвища та по батькові. Представник органу опіки та піклування надав висновок про доцільність усиновлення. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану до суду не з"явився, просить роглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З наведених положень законодавства про охорону дитинства випливає, що виховання дитини у повній сім`ї має беззаперечне значення для її духовного та фізичного розвитку, формування її особистості, яке неможливо переоцінити. Одним з завдань сімейного законодавства в силу ст. 1 СК України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ст. 5 СК України). Статтею 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Главою 18 Розділу ІV СК України внормовані питання усиновлення. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем в свою сім`ю особи на правах доньки або сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно із ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за добровільною згодою її батьків. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодше 21 року. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Як випливає із приписів ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Стаття 218 СК України передбачає, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до ст.219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Вирішуючи заяву, суд враховує такі, встановлені під час судового розгляду обставини. Заявник є особою, яка в силу ст. 211 СК України може бути усиновлювачем та відповідно до ст. 213 СК України має переважне право на усиновлення, так як дитина виховується в його родині, яку заявник створив, уклавши шлюб з його матір`ю (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Згода на усиновлення заінтересованої особи [PERSON] (матері дитини), яка нотаріально посвідчена, а також відомості про позбавлення батьківських прав [PERSON] ( заочне рішення суду від 07.11.2023 року № 332/1080/23 пр.2/366/610/2023) вказують на дотримання вимог ст.ст. 217, 219 СК України. Крім того, можливість заявника бути усиновлювачем свідчить письмовий висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] [INFO] . Відомості про проходження служби, довідки про доходи заявника, відомості щодо відсутності судимостей, а також обставини, які в силу ст. 224 СК України, мають істотне значення при вирішенні цієї справи, переконують суд в тому, що усиновлення заявником неповнолітньої [PERSON] обумовлене інтересами дитини для забезпечення стабільних та гармонічних умов її життя. Наведені судом фактичні дані в їх сукупності дають підстави для задоволення заяви в частині усиновлення. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюються по батькові дитини. Згідно ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. З урахуванням наведених вимог закону, заява [PERSON] в частині зміни прізвища та по батькові усиновленої дитини і його запису у Книзі реєстрації народжень батьком дитини, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Статтею 225 СК України визначено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved