Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява, згідно якої представник заявника адвокат Теренчук Євген Миколайович просив встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, що [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті, тобто до [INFO] (на час відкриття спадщини). Стислий виклад позиції заявника. [INFO] померла [PERSON] (далі спадкодавець). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець за життя заповіту не склала, а тому має місце спадкування за законом. [PERSON] є сином спадкодавця, однак не бажає приймати спадщину після її смерті. У свою чергу [PERSON] є чоловіком спадкодавця та звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було роз`яснено, що він має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину; звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] в автоматизованій системі «Реєстр територіальних громад» на час її смерті відсутні, а тому відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини відповідно до статті 1268 ЦК України, а також протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, ним не було подано заяву про прийняття спадщини. Стислий виклад позиції заінтересованої особи. [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Процесуальні дії у справі. 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 40). Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] з 2 травня 1971 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 100 (а.с. 13). [INFO] [PERSON] померла у віці 53 роки, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 128, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 8). Після смерті\~ [PERSON] ,\~відкрилась спадщина\~на частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15 18). У вказаному житловому будинку проживала [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується випискою з домової книги (а.с. 19 20). 11 вересня 2024 року приватним нотаріусом Курако Ксенією Леонідівною було роз`яснено [PERSON] , що згідно довідки № 402 від 5 вересня 2024 року, відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] в автоматизованій системі «Реєстр територіальних громад» на час її смерті відсутні, а тому відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини відповідно до статті 1268 ЦК України, а також протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, ним не було подано заяву про прийняття спадщини. А тому, нотаріусом було роз`яснено, що [PERSON] має право: подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину; звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 6). [PERSON] , відповідно до заяви, яка міститься в матеріалах справи, не бажає приймати спадщину після смерті [PERSON] та не заперечує про прийняття її своїм батьком, [PERSON] (а.с. 22). На підтвердження\~факту спільного\~проживання [PERSON] \~та [PERSON] \~до дня\~її смерті,\~надано заяви\~сусідів,\~які проживають\~по провулку\~Незалежному міста\~Роздільна Одеської\~області,\~які підтвердили\~вказаний факт(а.с. 23 30). Окрім того, вказаний факт також підтверджується довідкою міського голови Валерія Шовкалюка від 16 вересня 2024 року № 18 (а.с. 31). Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Диспозиція статті 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~пункту 21\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» якщо\~постійне проживання\~особи зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини не\~підтверджено відповідними\~документами,\~у зв`язку\~із чим\~нотаріус відмовив\~особі в\~оформленні спадщини,\~спадкоємець має\~право звернутися\~в суд\~із заявою\~про встановлення\~факту постійного\~проживання зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини,\~а не\~про встановлення\~факту прийняття\~спадщини.\~ Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець за життя не склала заповіт, а тому має місце спадкування за законом. Як встановлено судом, заявник та спадкодавець перебуваючи у зареєстрованому шлюбі проживали разом до дня смерті спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , однак згідно довідки\~№ 402\~від 5\~вересня 2024\~року,\~відомості про\~зареєстроване місце\~проживання спадкодавцяв автоматизованій системі «Реєстр територіальних громад» на час її смерті відсутні, а тому відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, яка визначає, що \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відсутність інформації в реєстрі громади про останнє місце проживання спадкодавця є наслідком несвоєчасної верифікації даних. На підставі викладеного, надавши правову оцінку фактичним обставинам та аргументам сторін, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved