Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

27 листопада 2024 року заявник [PERSON] , заінтересована особа: Відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Одесі Південного\~Міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) звернулася до Київського районного суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Мелитополь Запорізької області. Заява обґрунтована необхідністю подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть, згідно з законодавством України. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ураховуючи положення ч. 2\~ст. 317 ЦПК України, згідно з якими справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду, суд дійшов за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами у відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . Факт наявності родинних зв`язків, а саме: те, що [PERSON] , є донькою [PERSON] , підтверджується наступними документами: - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; -\~копією паспорта\~громадянки України\~серії [NUMBER] \~від 30.05.2012,\~виданого Василівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Після укладення шлюбу 25.11.1995 заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №00022220079, актовий запис № 144. 23.10.1998 шлюб розірвано, про що складено актовий запис №279 Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Запоріжській області. 27.10.1998 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №98, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівської рай адміністрації Запорізької області, та змінила призвіще на « [PERSON] ». 29.09.2009 шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.10.2010. 25.04.2012 заявниця уклала шлюб з [PERSON] , що підстверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №292, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції від 25.04.2012. Як зазначила заявниця у заяві, у 2012 році вона вийшла заміж та переїхала проживати з м. Василівка Запорізької області до м. Одеси, за місцем проживання чоловіка. Проте на початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, її батько перебував у місті Василівка Запорізької області, де проживав з 1972 року, після повернення з лав армії. Останні роки батько сильно хворів та за станом здоров`я не мав змоги переїхати до м. Одеси. 23 серпня 2024 року родичі їй повідомили, що батько помер. Смерть [PERSON] , [INFO] , який відповідно до "Свидетельство о смерти" від 29.08.2024 серії [NUMBER] , видане " [INFO] ", померпомер [INFO] - "место смерти - ...Запорожская область, г. Мелитополь, пгт Кирилловка". Також справа містить лікарське свідоцтво про смерть від 29 серпня 2024 року №С-00903, зі змісту якого вбачається, що причиною смерті [PERSON] , є «колапс кардіореспираторний R57.0, кардіосклероз постінфарктний 125.8». Наразі заявниця, не може отримати свідоцтво про смерть батька, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а саме: на території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій Встановлення факту смерті потрібно заявниці з метою отримання документа про смерть встановленої форми, оскільки документи, пред`явлені для реєстрації, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За правилами п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2\~ст. 317 ЦПК України\~визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд враховує, що згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦПК України\~(в редакції\~Закону України №2345-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 07.08.2022) заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.08.2024 року № 221), Мелітопольська міська територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та станом на 23.08.2024 і наразі перебуває у ньому. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначені Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку\~статті 317 ЦПК України. Згідно з\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції України\~та законів України. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, за положеннями ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». З іншого боку, відповідно до ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~в редакції, чинній на день розгляду справи, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. При цьому, підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5\~(зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Разом з тим, суд враховує, що ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 викладено правову позицію згідно з якою документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Так, свідоцтво про смерть, яке видано незаконно створеним органом на територіїї України, дозволяє встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що надані заявницею докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. Згідно з ч. ч. 3, 4\~ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть особи. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно з\~ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Так, матеріали справи містять відмову заявниці - Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Одесі Південного\~Міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~за №11346/24.23-63 від 12.11.2024 - в проведенні реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть її батька. Разом з тим, суд бере до уваги висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року справа № 759/7001/22 про можливість розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України без попереднього звернення до органу реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови цього органу. Вказаний висновок узгоджується також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 759/5313/21 (провадження №61-20540св21). Враховуючи, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька у позасудовому порядку, а судом не виявлено, що встановлення даного факту порушує права та інтереси третіх осіб, суд приходить висновку про можливість встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України. Отже, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ч. 4 ст.\~317, п. 8 ч. 1 ст.\~430 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved