Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15 серпня 2024\~року звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що 07.09.2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У жовтні 2021 року з відповідачем поїхали знайомитися до його батьків, які проживають у місті Алушта, АР Крим, Україна. [INFO] у місті Сімферополі, АР Крим, Україна у неї народився син - [PERSON] . Після народження дитини, відповідач відмовляється повертатися до міста Суми. Після народження сина позивачка декілька разів намагалася виїхати з дитиною, проте їй не вдалося вивезти дитину з окупованої території України. В подальшому позивачка умовила відповідача подати до суду заяву про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2022 року по справі №759/2338/22 встановлено факт, що [PERSON] народився [INFO] у місті Сімферополь АР Крим Україна, у батьків: [PERSON] , громадянина України та [PERSON] , громадянки України. На підставі рішення суду видано свідоцтво про народження [PERSON] про що 28.06.2024 року складено відповідний актовий запис за №17 Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.06.2024 року серія та номер: [NUMBER] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.07.2023 року по справі №523/9440/23 шлюб, між відповідачем та позивачкою розірвано. Після повномасштабного вторгнення російських військ на територію України відповідач почав виправдовувати дії росії по відношення до України, приклеїв на свій автомобіль букву «2», а дитині приніс футболку з буквою «Х» та дитячу книжку з оповіданнями про «героїв» так званої СВО та подібного плану розмальовки. Позивачка більше не мала бажання та сил слухати його проросійську пропаганду та настанови по відношенню до виховання дитини, які направлені на ненависть до України та виїхала з дитиною до Туреччини, а потім до Польщі. Дитиною, з моменту виїзду з тимчасово окупованої території АР Крим, відповідач ніколи не цікавився, не виявляє ніякого інтересу і не приймає участі й його житті, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. У позивачки виникають постійно процедурні обмеження та труднощі з оформленням різних документів на дитину, де необхідна участь батька. Так, 10.07.2024 року до Відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради позивачка подала заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, проте їй відмовлено у зв`язку з тим, що відсутня згода законного представника дитини батька [PERSON] . Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, виїхати до окупованої території і не бути присутнім в житті дитини - це вибір відповідача. Тому позбавлення батьківських прав відповідача, який має паспорт громадянина російської федерації, має військовий квиток громадянина російської федерації та відкрито підтримує війну росії проти України, його методи виховання дитини направлені на ненависть до України, піде лише на користь дитині. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини її доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Представник позивача в поданій до суду заяві, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, справу розглянути без участі представника та позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, 28 листопада 2024 року надав суду висновок про можливість позбавлення батьківських прав. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25 жовтня 2024 року. Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 18 листопада 2024 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). 10 лютого 2022 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] про становлення факту народження дитини задоволено та встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у місті Сімферополь, АР Крим, Україна у батьків: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеса від 10.07.2023 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с. 17). З копії паспорта відповідача вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] им (а.с. 20). Факт належності відповідача до громадянства російської федерації підтверджено копією військового квитка (а.с. 21-23), копією страхового свідоцтва про обов`язкове пенсійне страхування (а.с. 24), договором купівлі-продажу транспортного засобу (а.с. 25). Згідно копії заяви про реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] заявнику [PERSON] відмовлено в реєстрації місця проживання дитини, у зв`язку з відсутністю згоди законного представника дитини батька [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - родина [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Зі слів сусідки по квартирі [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] з малолітньою дитиною проживають за кордоном в Норвегії. Цей факт підтверджено в телефонному режимі і дідусем дитини [PERSON] . Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Алушта АР Крим, який проживає за адресою: [ADDRESS] , є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] , після народження дитини, [PERSON] відмовився повертатися до міста Суми та вирішив залишитися проживати у АР Крим. Після повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, [PERSON] почав вести проросійську пропаганду, після чого вона з дитиною вимушена була виїхати за кордон. Так, з 26.02.2024 по 31.05.2024 мати з дитиною перебували в Туреччині, з 31.05.2024 по 04.09.2024 - в Польщі, з 04.09.2024 - в Норвегії, де на даний час і перебувають. У вихованні дитини допомагає бабуся [PERSON] , [INFO] . З моменту виїзду матері з дитиною з тимчасово окупованої території АР Крим [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] , не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не допомагає матеріально. [PERSON] повністю припинив спілкування із своїм сином, ніяких зв`язків не підтримує, не телефонує та не цікавиться життям, розвитком, станом здоров`я [PERSON] . У матері дитини виникають постійно процедурні обмеження та труднощі з оформленням різних документів на дитину, де необхідна участь батька. Провести розмову з гр. [PERSON] не було можливості у зв`язку з відсутністю засобів зв`язку. Враховуючи вищезазначене, можна зробити висновок, що батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться потребами, навчанням, розвитком дитини. Вважають за можливим позбавити відповідача батьківських прав (а.с. 56-58). Згідно зі ст.164 СК\~\~\~\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківський прав, якщо\~\~ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.\~ Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.\~ За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина забезпечуватиме інтереси самої дитини, оскільки відповідач не спілкується з дитиною, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі в його утриманні та вихованні, не піклується про дитину. Враховуючи вищевикладене, позицію відповідача у справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2,ч.3\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини її доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 15 серпня 2024 року. В зв`язку з тим, що позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved