Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 90000 гривень відшкодування заподіяних позивачеві витрат та суми судового збору в розмірі 3028 гривень. Позов мотивує тим, що 19 лютого 2021 року на автодорозі Київ-Чоп 761 км сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобіля марки «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №966/20-Т/ЗП120, у відповідності до якого страхова компанія взяла на себе відповідальність відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП при експлуатації транспортного засобу «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 березня 2021 року в справі №303/1570/21 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Виплата страхового відшкодування власнику автомобіля «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] проведено в розмірі 90000 гривень. Позивач відшкодував завданні збитки відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №15041887 від 22 березня 2021 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] застрахованою не була, а тому відповідач як особа відповідальна за заподіяну шкоду повинен сплатити позивачу суму сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на статті 1166, 1194 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування». Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 2 липня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 3 липня 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року задоволено позов та стягнуто з [PERSON] в користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 90000 (дев`яносто тисяч) гривень, а також судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року заочне рішення Личаківського районного суду міста м. Львова від 23\~вересня 2024\~року у\~цивільній справі\~№463/6242/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення коштів скасовано та призначено справу до судового розгляду. На адресу суду 4 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Кульчицького О.С., який діяв на підставі ордера серії ВС №1324291 від 13 листопада 2024 року, надійшла заява про застосування строків позовної давності, яка мотивована тим, що позивачем здійснено виплату 22 березня 2021 року, позов на адресу суду надійшов 2 липня 2024 року, тобто поза межами строків позовної давності визначених в ст. 257 ЦК України, а тому просив відмовити в позові В судовому засіданні 5 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] , який діяв на підставі довіреності №271223-2/с від 27 грудня 2023 року, позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив такий задовольнити. Щодо застосування строків позовної давності заперечив, оскільки у відповідності до п. 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, а тому позов просив задовольнити. Представник відповідача адвокат Кульчицький О.С. в судовому засіданні 5 грудня 2024 року проти задоволення позову заперечив, просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] 16 квітня 2020 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №966/20-Т/ЗП120, відповідно до умов якого позивач взяв на себе відповідальність відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП при експлуатації транспортного засобу «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] . З постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 березня 2021 року в справі №303/1570/21 вбачається, що [PERSON] , 19 лютого 2021 року о 13:00 год. на автодорозі М-06, 761 км Київ-Чоп керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, чим порушив п.12.1, 13.1\~ПДР\~України. В результаті даної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративною відповідальності за ст. 124 КпАП України. Дана постанова набрала законної сили 16 вересня 2021 року, на час розгляду судом даної справи не оскаржена та не скасована, а тому є чинною (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95352159). Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди не була, що стверджується інформацією з центральної бази даних МТСБУ (а.с. 37). [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» з заявою про подію на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 19 лютого 2021 року (а.с. 14, 15). Зі звіту №150 про проведення оцінки колісного транспортного засобу «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] , ремонтної калькуляції №150/21 від 16 березня 2021 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] становить 132694,85 гривень. З страхового акту №006.00356121-1 від 19 березня 2021 року та розрахунку страхового відшкодування від 19 березня 2021 року вбачається, що сума страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Сitroen C4» д.н.з. [NUMBER] становить 90000 гривень. Як вбачається з долученого до позову платіжного доручення №15041887 від 22 березня 2021 року, позивачем 22 березня 2021 року перераховано [PERSON] 90000 гривень страхової виплати згідно з актом №006.00356121-1 від 19 березня 2021 року. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 988 Цивільного кодексу України\~у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засіданні встановлено, що шкода, заподіяна відповідачем, відшкодована позивачем в розмірі 90000 гривень, внаслідок чого до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача по сплаті страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER] застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди не була. Відповідач будь-яких належних і допустимих доказів щодо оспорення суми страхового відшкодування не надав, а тому така зазначена вище в повному обсязі підлягає стягненню з нього. Щодо клопотання представника відповідача адвоката Кульчицького О.С. про застосування строку позовної давності, то таке до задоволення не підлягає з наступних підстав. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п. 19 прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан в Україні введений на підставі вказаного вище Указу Президента України неодноразово було продовжено, востаннє Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-IX. Таким чином на момент звернення з позовом у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 3028 гривень (а.с. 3).

Outcome: approved