Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що 24.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №686080755 на 30 днів зі сплатою 0,23% від суми кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування кредитом понад строку на який видавався кредит застосовується процентна ставка 1,70% процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позивальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Всупереч укладеному договору [PERSON] порушила строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на час подачі позовної заяви 29.08.2024 має заборгованість в розмірі 61 512,22 грн, з яких: 17 250,00 грн заборгованість за кредитом, 44 262,22 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. Посилаючись на вказане прохав стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2023 цивільну справу №335/11441/23 передано до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для розгляду. 02 вересня 2024 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави цивільну справу передано за підсудністю до Чорнухинського районного суду Полтавської області для розгляду. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14.10.2024 відкрито провадження у справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надано. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що на підстави заявки відповідача від 24.12.2020 про отримання грошових коштів 24 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №686080755 у формі електронного документу з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 17 250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов Договору. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником зі сплатою 0,23% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. У випадку користування кредитом понад цього строку застосовується процентна ставка 1,70% в день. Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства:www.moneyveo.ua. На виконання укладеного договору платіжним дорученням від 24.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на платіжну карту [PERSON] було зараховано 17250 грн. Перехід права грошової вимоги до позивача за кредитним договором №686080755 від 24.12.2020 в сумі 69045,25 грн підтверджується договорами факторингу, укладеними попередніми кредиторами, повідомленнями [PERSON] про перехід права вимоги, реєстром боржників. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1,2 статті 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно достатті 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікаторомце дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного абоГосподарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Як встановлено судом між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами відповідач [PERSON] ознайомилася та погодилася, їй були перераховані кредитні кошти. Беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 61 512,22 грн, з яких: 17250 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 44 262,222 грн - сума заборгованості за відсотками, наявні підстави для її стягнення з відповідача на користь позивача. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач отримала від позивача грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернула, а також те, що в заяві та паспорті, які підписала відповідач міститься інформація про умови кредитування, у тому числі стосовно розміру відсотків за користування кредитними коштами, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами у справі, витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 58 778,34 грн, з яких: 17250 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 44 262,222 грн - сума заборгованості за відсотками. Крім того, на підставі п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК\~України підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved