Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

12.08.2024 ТОВ "Діджи Фінанс", через підсистему "Електронний суд", звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 701213 від 08.09.2021, у загальному розмірі 37 860 грн 67 к., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 08 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 701213, на умовах зворотності та платності,\~за яким відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківський рахунок у розмірі 20 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами Кредитного договору. Власноручним підписанням договору [PERSON] , підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "Слон Кредит", в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. 28.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" було укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №701213 від 08.09.2021, укладеного між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] , перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс". Відповідно до Договору факторингу [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ "Діджи Фінанс" за\~договором про надання споживчого кредиту №701213 від 08.09.2021у розмірі\~37 860 грн 67 к., з яких 18081 грн 79 к. - заборгованість за тілом кредиту, 19778 грн 88 к. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконав, після відступлення позивачу права вимоги, відповідач не здійснив платежу на погашення заборгованості. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23 вересня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , повторно у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її адресу місця реєстрації судом та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки до суду [PERSON] , не повідомила, відзив на позов не надала, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі\~статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті\~223, статті\~280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 08 вересня 2021 року\~між Товариством з обмеженою відповідальністю\~"Слон Кредит"\~та [PERSON] , було укладено Договір № 701213 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого\~сума кредиту складає 25 000 грн., строк кредитування становить 730 днів з кінцевим терміном повернення 08.09.2023, процентна ставка 25 % за перший день користування кредитом, 85% річних за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня користування кредитом і до кінця строку надання кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 57 571 грн 92 к. (а.с. 28-30). Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту товариством надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 20 000 грн. за реквізитами платіжної картки на користь споживача або за реквізитами поточного рахунку споживача або за реквізитами платіжної картки споживача у розмірі 5 000 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 Договору. Також, відповідачем 80.09.2021 було підписано Заяву-Анкету, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №701213 (а.с. 31, 32, 33). В Паспорті споживчого кредиту відображено умови договору аналогічні умовам викладеним в Договорі №\~701213, а саме\~зазначено сума кредиту 25 000 грн., строк кредитування 730 днів, відсотовкова ставка, відсотків річних 85 %, відсотки за перший день користування кредитом 25 % в день (9125% річних), загальні витрати за кредитом 37571, 92 грн., орієнтована загальна вартість кредиту 57 571,92 грн., реальна річна процентна ставка 207,96 %. Також визначений порядок повернення кредиту у виді графіку платежів. Графіком платежів до договору про надання споживчого кредиту №701213\~від 08.09.2021 (Додаток №1) визначено щомісячні строки, суми погашення кредиту. 08.09.2021\~на виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №\~701213 ТОВ\~"Слон Кредит", відповідно до платіжної інструкції № 8772 від 08.09.2021 здійснило перерахування кредитних коштів [PERSON] ,. в сумі 20 000 грн. (а.с. 39). 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю"Слон Кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю"Діджи Фінанс"\~було укладено Договір факторингу № 2808-23, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю\~"Слон Кредит"\~передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю"Діджи Фінанс"\~за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю\~"Діджи Фінанс"\~приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю\~"Слон Кредит"\~права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю\~"Слон Кредит"\~і боржниками (а.с. 9, 19-24, 38). 15.11.2023, адвокатом Міньковською А.В., діючою в інтересах клієнта ТОВ позивач ТОВ\~"Діджи Фінанс" на підставі Договору про надання правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023, направлено [PERSON] , за адресою вказаною в Договорі, досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором\~№\~701213 від 08.09.2021 в сумі 37860 грн 67 к. (а.с. 27). Всупереч умовам Договору, відповідач [PERSON] , не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснила платежу для погашення наявної заборгованості. На день звернення із позовом до суду заборгованість за кредитним договором №701213 від 08.09.2021\~відповідачем не погашена. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України). Згідно із статтею 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень частин 1, 3 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 Цивільного кодексу України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 Цивільного кодексу України). Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги, до відповідача за вищевказаними кредитними договорам, від первісного кредитора до позивача на підставі укладеного договору факторингу Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 08.09.2021 між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] , Договору про надання споживчого кредиту № 701213 та подальшим укладанням 28.08.2023 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Діджи Фінанс" договору факторингу № 2808-23, в результаті чого ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до Боржника [PERSON] , за вищевказаним кредитним договором та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. За таких обставин, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 37860,67 на користь ТОВ "Діджи Фінанс". Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Так, в позові представником позивача було зазначено, що судові витрати ТОВ "Діджи Фінанс" складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 2 422 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат по оплаті правової допомоги надано копію Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023, додаткову угоду від 27.06.2024 року,\~Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро\~"Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до якої вартість наданих адвокатом послуг складає 6 000 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Міньковської А.В. (а.с. 10, 14, 16-18, 25, 41) Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджений факт надання послуг на правничу допомогу на загальну суму 6 000 грн 00 к. та їх оплата позивачем. Відповідно до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~1) у разі задоволення позову - на відповідача;\~2) у разі відмови в позові - на позивача;\~3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, у відповідності до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, в повному обсязі, отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 422 грн 40 к., а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн 00 к.

Outcome: approved