Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

31.07.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на належні останній 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно правовстановлюючих документів на вказане майно, [PERSON] володіла приміщеннями, загальною площею 54 кв.м., а саме: їдальня «50», площею 8,7 кв.м., цех «25», площею 45,3 кв.м. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] . З метою оформлення свого права на спадкове майно він звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І., однак нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2023 року повідомила його про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки зміна часток у праві спільної сумісної власності на спадкове майно є неможливою. Просить суд виділити [PERSON] в натурі 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа яких становить 52,8 кв.м. а саме: приміщення «16», площею 8,1 кв.м. та приміщення «17», площею 44,7 кв.м., а також визнати за ним право власності на вказане майно. 15.10.2024 року від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. у відповідь на запит суду суду надійшла копія матеріалів спадкової справи № 13/2016, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 67-99). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2024 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] (а.с. 106). До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 114). Від відповідачки [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позову, у якій вона також просить розгляд справи здійснювати без її участі (а.с. 118). Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду (а.с. 50). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно правовстановлюючих документів на вказане майно, [PERSON] володіла приміщеннями, загальною площею 54 кв.м., а саме: їдальня «50», площею 8,7 кв.м., цех «25», площею 45,3 кв.м. Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 10.12.1996 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. та зареєстрованим за № 1094 (а.с. 13-14). Як вбачається із довідки КП «Волиньпроект» № 4958/01-04 від 16.10.2023 року, вбудовано-прибудоване приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано: 8/100 часток за [PERSON] ; 20/100 часток за [PERSON] ; 72/100 часток зареєстровані як самостійні об`єкти (а.с. 15). Судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишила, а отже у даному випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно ч. 1 до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її батько позивач [PERSON] та їх спільна донька відповідачка [PERSON] . Факт родинного зв`язку [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00042529559 від 30.11.2023 року (а.с. 9-10). Факт родинного зв`язку [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00041918848 від 19.10.2023 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 70, 81-82, 102-104). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняв спадщину після смерті дружини шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується довідкою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. № 159/02-14 від 21.08.2023 року (а.с. 11). Отже, позивачу, як спадкоємцю після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за законом належить майно 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, позивач належним чином оформити право власності на вищевказане майно не має можливості через те, що в правовстановлюючих документах частки в праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] були визначені та зареєстровані, але після виділу зі складу об`єкта нерухомого майна самостійних об`єктів та реєстрацій на них права власності, частки у праві власності останніх не відповідають тим, які були закріплені за ними. З даного приводу приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І. № 159/02-14 від 21.08.2023 року було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2023 року (а.с. 16-18). За наведених обставин, [PERSON] , як спадкоємець, позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті своєї дружини та набути права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку. З цією метою, останній ставить питання про виділ [PERSON] в натурі 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа яких становить 52,8 кв.м. а саме: приміщення «16», площею 8,1 кв.м. та приміщення «17», площею 44,7 кв.м. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що перебуває у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає держави реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України уразі поділу спільного майна співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] разом належить на праві спільної сумісної власності 28/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площу яких, внаслідок виділу інших 72/100 часток такого майна, фактично визначити не можливо через їх зміну та відсутність правовстановлюючих документів, які у зв`язку зі смертю [PERSON] виготовити не можливо. Вирішуючи вимоги в частині виділу в натурі 8/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, суд бере за основу висновок будівельно-технічної експертизи від 08.05.2024 року № 13/2024, проведеної судовим експертом [PERSON] з урахуванням технічного паспорту на спірний об`єкт нерухомого майна КП «Волиньпроект» від 26.02.2024 року (а.с. 19-32). Зі змісту вищевказаних документів слідує, що виділ 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , можливий та єдиним варіантом такого є виділення приміщень, площею 44,7 кв.м., та площею 8,1 кв.м., які зображені на план-схемі, що додається до висновку. Суд вважає обґрунтованою вимоги позивача про виділ [PERSON] в натурі вищевказаних приміщень, оскільки такі виділяються з числа приміщень, право власності на які закріплене за померлою та її чоловіком; внаслідок виділення в натурі 8/100 часток спірного майна згідно запропонованого варіанту, загальна площа приміщень (52,8 кв.м.) не перевищуватиме площі, яку набула у власність [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.12.1996 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. та зареєстрованого за № 1094 (54 кв.м.). Враховуючи викладене, а також те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , як спадкоємець за законом, прийняв спадщину та не заявив про відмову від її прийняття, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід виділити в натурі 8/100 часток вбудованого-прибудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа яких становить 52,8 кв.м. а саме (згідно технічного паспорту на спірний об`єкт нерухомого майна КП «Волиньпроект» від 26.02.2024 року): приміщення «16», площею 8,1 кв.м. та приміщення «17», площею 44,7 кв.м., а також визнати за позивачем право власності на вказане майно. При вирішенні даного спору, суд також приймає до положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачами позову на зачіпає законних прав та інтересів будь-яких третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 358, 364, 367, 392, 1217, 1220, 1223, 1233, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved