Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач вказав, що на підставі судового наказу Чортківського районного суду від 09 липня 2024 року у справі № 608/1656/24 наказано стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При винесенні судового наказу не встановлено реальний матеріальний стан платника аліментів, стан його здоров`я, можливість сплачувати аліменти, наявність у нього інших утриманців. Позивач не може сплачувати аліменти в розмірі, що зазначений в судовому наказі, тому звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів, просить зменшити їх розмір до 1/6 частини від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Зазначив, що він проходить військову службу, розмір його грошового забезпечення залежить від перебування в зоні бойових дій, сума аліментів, яка визначається, є для нього надто великою. Просить врахувати, що він несе частину витрат на забезпечення проходження військової служби (придбав транспортний засіб вартістю 62\~000 гривень, формений одяг тощо). Під час проходження служби отримав поранення, наслідки яких турбують його і зараз, тому потребує лікування та витрачає на це кошти. Крім того, у нього на утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини, врахувати обставини, викладені у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] не визнає позовні вимоги, просить відмовити у їх задоволенні, вважає, що позивач не надав доказів погіршення його майнового стану з часу винесення судового наказу, наявності витрат на своє лікування, не довів, що такі витрати мають систематичний характер. Також витрати на обмундирування, які пов`язані з військовою службою, не мають систематичного характеру, оскільки Збройні Сили України забезпечують військовослужбовців предметами обмундирування та екіпірування. Крім того, не заслуговують на увагу посилання позивача на факт народження дитини в іншому шлюбі, оскільки згідно практики Верховного Суду без належних доказів погіршення його матеріального стану дана обставина не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Також батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків, а тому розмір аліментів 1/4 частина від його доходу відповідає вимогам Сімейного кодексу України. З довідки про доходи позивача випливає, що зазначених коштів вистачить для утримання самого позивача, нормального утримання двох неповнолітніх дітей та дружини. Також представник звернув увагу, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни, потреби дитини вимагають значних витрат. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 липня 2024 року з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що у нього змінився у сторону погіршення матеріальний стан, оскільки у нього народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Він проходить військову службу, внаслідок контузій, отриманих під час бойових дій, потребує лікування, витрачає кошти на обмундирування, та інші витрати пов`язані з несенням військової служби, що також підтверджується відповідними виписками з медичної карти хворого та довідками військової частини. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Така думка суду узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24). Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), 19 червня 2022 року . Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням того, що в позивача [PERSON] змінився сімейний стан, а саме [INFO] народився син [PERSON] , суд вважає за можливе змінити розмір стягуваних аліментів з 1/4 на 1/6 частини щомісячно. Більше того, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/6 частини перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину що становить розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (2563 грн.), оскільки сукупний розмір його доходу за шість місяців становить 541\~434,60 гривень відповідно до довідки про доходи, та не призведе до обмеження прав сина [PERSON] . На основі встановленого та

Outcome: approved