Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2019. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 серпня 2010 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2019. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними не склалися через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного побуту, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Починаючи з 2020 року стосунки між сторонами почали погіршувались, часто супроводжувались сварками, підвищенням голосу та вживанням ненормативної лексики зі сторони відповідача. Нерідко свідком даних сварок ставав їхній син, що негативно вплинуло на його психічний стан, внаслідок чого у дитини почала проявлятись апатія та замкнутість. Сторони спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Подальше перебування з відповідачем у формальному шлюбі позивач вважає недоцільним та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхнього спільного сина, тому просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 10.10.2024 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 15.10.2024 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача - адвокат Труш І.М. в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. При цьому, 03.12.2024 року позивач скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, 03.12.2024 року подав суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене та відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності сторін, зважаючи на подані останніми письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 03.12.2024 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 28.08.2010 року, сторони уклали шлюб 28 серпня 2010 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2019(а.с.4). Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 15.02.2011 року (а.с.8). Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлених під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved