Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» - Маслюженко М.П. 15.10.2024 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму заборгованості в розмірі 15180,07 та судові витрати.Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач 27.07.2016 уклав угоду №С03.106.78950 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки з ПАТ «Ідея Банк», за яким банк надає клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 2000,00 грн. Банк свої зобов`язання перед клієнтом виконав у повному обсязі, однак відповідач зобов`язання щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією належним чином не виконував і як наслідок у [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 11921,07 грн. 16.11.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23 за яким до ТОВ «ФК «Сонаті» перейшло право вимоги до боржників, серед яких і право вимоги до [PERSON] за угодою №С03.106.78950 від 27.07.2016. Відповідно до умов договору факторингу, фактор може відступати будь-які права та зобов`язання третім особам і отже користуючись даним правом ТОВ «ФК «Сонаті» 29.12.2023 укладає договір факторингу №29/12-23 з ТОВ «Санфорд Капітал» за яким відступає право вимоги в користь останнього. Згідно витягу з друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «Санфорд Капітал» набув право вимоги відносно [PERSON] за угодою №С03.106.78950 від 27.07.2016. Зважаючи на те, що відповідачем останній платіж було здійснено 10.06.2019, а також на даний час відповідач продовжує не виконувати свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, позивач змушений звернутись до суду та просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] суму заборгованості та понесені судові витрати. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 15.10.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України 08.11.2024 судом отримано відповідь від Головного управління державної міграційної служби України в Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 13.11.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТзОВ «Санфорд Капітал»» в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 27.07.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С03.106.78950, відповідно до умов якого банк надає клієнту кредит шляхом встановлення кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить - 2 000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить - 48% річних. /а.с. 79-90/. Крім того відповідач у день укладення угоди особисто підписав довідку -повідомлення про ознайомлення з детальним описом сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, що становить: сума кредиту становить - 2000 грн., сума щомісячного платежу- 1066 грн., орієнтовна реальна процентна ставка річних-58,70%, погашення основної суми кредиту здійснюється щомісячно, термін користування кредитом-12 місяців /а.с.76/ АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами угоди. З виписки за період 27.07.2016 - 16.11.2023 по рахунку [PERSON] вбачається, що боржник отримав кредитні кошти та частково погашав наявну заборгованість, однак остання дата погашення заборгованості була здійснена 10.06.2019 у сумі 572,00 грн та більше зарахувань не було здійснено, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед кредитором /а.с. 98-118 /. Відповідно до наданої довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 16.11.2023 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором № С03.106.78950 від 27.07.2016, в розмірі 11921.07 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом-4595,71 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 7325.36 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 0 грн /а.с. 81/. Згідно з розрахунком інфляційних втрат за період 28.06.2019-23.02.2022 інфляційне збільшення становить - 2306,62 грн, а сума штрафних санкцій становить - 952,38 грн. Отже загальна сума заборгованості [PERSON] становить 15180,07 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Сонаті» (Фактор) було укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги до боржників за кредитними договорами. Пунктом 2.2 договору факторингу встановлено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с. 61-74/. Згідно Друкованого реєстру боржників як невід`ємної частини до Договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права грошової вимоги до боржників /а.с. 82-84/. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно з законодавством мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Сонаті» (клієнт) 29.12.2023 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) договір факторингу №29/12-23 /а.с.48-60/ Згідно п.2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинним договором, серед яких є [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С03.106.78950 від 27.07.2016. Подаючи позовну заяву до суду позивач зазначає, що всі нарахування, що відбулись до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк», а ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «Сонаті» в свою чергу, жодних додаткових нарахувань не здійснювали, а також умови кредитного договру в односторонньому порядку не змінювали. Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач перед ТОВ «Санфорд Капітал»» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно норми ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а у зв`язку прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Ідея Банк» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 27.07.2016 було угоду №С03.106.78950 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «Ідея Банк» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. На підставі укладеного кредитного договору відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем доказами, відтак АТ «Ідея Банк» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором на загальну суму 11921.07 грн. Окрім цього у зв`язку простроченням на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три проценти річних за користування грошовими коштами за період 28.06.2019 23.02.2022 2306,62 грн. та інфляційні втрати з цей період в сумі 952,38 грн Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «Сонаті», а згодом до ТОВ «Санфорд Капітал» то позов ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Крім того, відповідач позовні вимоги визнала, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, отже, з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2422.4 грн. та 45 грн. понесених при оплаті поштового зв`язку. Щодо вимог ТОВ «Санфорд Капітал» про стягнення витрат, за отримання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5 200,00 грн суд зазначає наступне. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» укладено Договір про надання правової допомоги № 1/04 /а.с.30-37/. Відповідно до Акту приймання - передачі послуг з правничої допомоги від 12.08.2024 до вище вказаного Договору, позивач отримав від адвоката Маслюженка М.П. наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника вартістю- 1200,00 грн; складання, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] вартістю - 4000,00 грн; загальна вартість наданих адвокатом послуг складає - 5200,00 грн. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 5200,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved