Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

04.02.2022\~року між\~відповідачем (далі\~-\~Позичальник)\~та ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~(далі\~-\~Кредитодавець)\~було укладено\~Договір кредитної\~лінії №\~915171697\~(далі\~-\~Договір),у формі електронного документа з використанням електронного підпису MNV4Е25W. Умовами п. 2.1 Договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 8 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додаткових до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 2.3 Договору Кредитодавець надає Позичальнику перший транш за Договором у сумі 8 000, 00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 11.02.2022 року. Згідно з п. 4.1 Договору, з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший транш). Максимально доступна сума кредиту, яка доступна Позичальнику і яку Позичальник може отримати другим та наступними траншами, вказана в п. 2.1 Договору як сума кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу Позичальника. Умовами п. 5.1 Договору передбачено, що за вибором Позичальника, кожен окремий транш за цим Договором може надаватися Позичальнику в наступний спосіб: шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівково перерахування суми кредиту на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами платіжної картки 4149-49ХХ-ХХХХ-0827, що відбувається до 3 (трьох) банківський днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе (п. 5.1.1 Договору). Згідно з п. 7.1 Договору на момент укладення цього Договору, сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування 11.02.2022 року, а саме не пізніше ніж через 7 днів від дати отримання першого траншу Позичальником. Відповідно до п. 7.2.2 Договору у разі якщо Позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Умовами п. 8.1 Договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за користування кредитом, Договором не передбачено.. Відповідно до п. 8.2 Договору процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. Згідно з п. 8.3 Договору за умови якщо Позичальник не скористався умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за Договором на умовах п. 8.5 Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766, 50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2, 10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Відповідно до п. 8.4 Договору зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087, 70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2, 98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Умовами п. 8.5 Договору передбачено, що загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту може бути змінена в сторону зменшення, в порівнянні з описаними в п. 8.3 та п. 8.12 Договору, при умові виконання Позичальником однієї з описаних нижче умов, а саме: якщо Позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 3, 65 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0, 01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (п.8.5.1 Договору); якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2 Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій), то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 11.02.2022 року (включно) будуть визначатися на умовах п. 8.5.1 Договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 11.02.2022 року за ставкою 766, 50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2, 10 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.8.5.2 Договору). Відповідно до п. 8.12 Договору для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3 Договору, за перші 7 днів дисконтного періоду, без виконання Позичальником умов п.8.5 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 9 176, 00 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1\~176, 00 грн. та суму кредиту у розмірі 8 000, 00 грн. Згідно з п. 8.13 Договору за умови виконання Позичальником положень п. 8.5 Договору, що дають можливість зменшити витрати Позичальника за цим Договором, для суми кредиту за першим траншем, що вказана у п. 2.3 Договору, за перші 7 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 8\~005, 60 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 5, 60 грн. та суму кредиту у розмірі 8 000, 00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національно банку України, складе 3, 72 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 100, 07 % від суми першого траншу. Відповідно до п. 12.4 Договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1 087, 70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є проценти за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Умовами п. 14.2 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п. 11.1 Договору строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту у вигляді кредитної лінії, що визначається з врахуванням факту настання чи не настання обставин передбачених цим Договором, або до моменту дострокового розірвання Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Підписанням Договору кредитної лінії № 915171697 від 04.02.2022 року відповідач погодився з умовами договору та з діючими Тарифами банку та зобов`язався їх виконувати. У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 915171697 від 04.02.2022 року зазначені умови кредитування для відповідача, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до платіжного доручення від 04.02.2022 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] кошти у сумі 8 000, 00 грн. згідно Договору № 915171697 від 04.02.2022 року. Згідно листа № 26/07/24 від 26.07.2024 року АТ «Таскомбанк», останнє підтверджує, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 48 від 18.07.2019 року Банком було здійснено переказ грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжні засоби по операціях, зокрема: 04.02.2022 у сумі 8 000, 00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на його картковий рахунок. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно з п. 2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно термінів, наведених в розділі І зазначеного вище договору: кредитний договір кредитний договір, укладений між Клієнтом та Боржником, права вимоги за яким відступаються; право вимоги означає всі права Клієнта та Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому; реєстр прав вимог означає перелік прав вимог до Боржників, що відступається за цим Договором. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 згідно п. 8.2 було встановлено до 28.11.2019. Крім того, додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 та № 32 від 31.12.2023 року вносились зміни до договору факторингу, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 року включно. Позивач зазначив, що первісне відступлення прав вимоги за кредитним договором № 915171697 від 04.02.2022 відбулось від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» на підставі зазначеного вище договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, підтвердженням чого є реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. З розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором № 915171697 від 04.02.2022, з яких: 8\~000, 00 грн - тіло кредиту; 4\~624, 80 грн - нараховані проценти. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, зі строком дії до 30.12.2024, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було відступлено право вимоги, що підтверджується з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023. З розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором № 915171697 від 04.02.2022, з яких: 8\~000, 00 грн - тіло кредиту; 4\~927, 20 грн - нараховані проценти. 30.09.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3009/24, зі строком дії до 30.09.2026, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал» було відступлено право вимоги, що підтверджується з реєстру Боржників від 30.09.2024. Право вимоги за кредитним договором № 915171697 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі Договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 було відступлено на користь ТОВ «Юніт Капітал». Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З договору № 915171697 від 04.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Договір укладено на сайті позикодавця, та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором MNV4Е25W, відправленим 04.02.2022 року, введеним 04.02.2022, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. ТОВ «Юніт Капітал» обґрунтовує своє право на стягнення заборгованості з відповідача тим, що Договір факторингу № 28/1118-01, за яким відбулось первісне відступлення права вимоги за кредитним договором № 915171697 від 04.02.2022, було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018, тобто до моменту укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, а саме за три роки. Зазначене вище свідчить про те, що предметом останнього на момент його укладення не могло бути право будь - якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором № 915171697 від 04.02.2022, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за кредитним договором № 915171697 від 04.02.2022, як ТОВ «Таліон Плюс» згідно Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, так і в подальшому ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024. Крім того, суд враховує, що згідно з п. 4.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо). Умовами пункту 1.3 Договору факторингу від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з пунктом 2.1 Договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача на момент укладення Договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, та сторони не могли передбачити, що 04 лютого 2022 року цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Кредитний договір було укладено між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем 04 лютого 2022 року, тобто після укладення ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. За таких обставин суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь заборгованості за Кредитним договором від 04 лютого 2022 року, який укладений після відступлення прав вимог за договорами. Вказані вище висновки суду відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Харківського апеляційного суду від 11.11.2024 у справі № 621/1207/24, Вінницького апеляційного суду від 21.11.2024 у справі № 137/886/24, від 19.11.2024 у справі № 152/1004/24, Черкаського апеляційного суду від 21.11.2024 у справах № 712/8544/24, № 709/1167/24, Хмельницького апеляційного суду від 19.11.2024 у справі № 149/1818/24, Запорізького апеляційного суду від 15.11.2024 у справі № 332/4083/24, Львівського апеляційного суду від 12.11.2024 у справі № 458/168/24 та ін. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанови Верховного Суду від 16 червня 2021року у справі № 554/4741/19, від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Верховного Суду від 15 березня 2023року у справі № 753/8671/21, від 18 вересня 2023року у справі № 582/18/21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанов Верховного Суду від 05 вересня 2019року у справі № 638/2304/17). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2023року у справі № 761/42030/21, від 11 грудня 2023року у справі № 607/20787/19. Зазначене свідчить про те, що позивач у справі, що переглядається, не довів порушення саме його прав внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором № 915171697 від 04.02.2022 року. Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed