Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

адвокат Зизич Н.Ю. в інтересах заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області; а також факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004810 від 21 жовтня 2003 року дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області. Покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка ще за життя, а саме 25 жовтня 2019 року, склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму онуку [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] заявнику у спадок залишилася земельна ділянка площею 0,7883 га у с. Сімер ур. «Під Брановою». Наразі заявник має намір оформити спадщину за покійною, однак, збираючи необхідний пакет документів, виявив ряд розбіжностей у правовстановлюючих документах. Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 жовтня 2019 року прізвище, ім`я та по батькові бабусі заявника значиться « [PERSON] ». Такі самі дані вказано і у заповіті, посвідченому приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І. від 25 жовтня 2019 року. У вказаному заповіті зазначено про [PERSON] як онука спадкодавця, що у свою чергу покладає на нього обов`язок при оформленні спадщини за заповітом підтвердити родинні зв`язки. Як вбачається з повторного свідоцтва про народження [PERSON] , у графі мати значиться « [PERSON] ». Як вбачається з витягу про державну реєстрацію розірвання шлюбу №00047671301, одержаного з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 1998 року було розірвано, актовий запис № 27. Після розлучення прізвище дружини « [PERSON] ». Водночас, як вбачається з листа Перечинського відділу ДРАЦС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №410-31.9-24 від 26 жовтня 2024 року заявника було проінформовано, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Одночасно було проінформовано, що за результатами пошуку вищевказаного актового запису про шлюб виявлено актовий запис про розірвання шлюбу № 27, складений Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 06 жовтня 1998 року на [PERSON] та [PERSON] . Згідно даного актового запису, шлюб, який розірвався (на підставі рішення Перечинського районного суду від 11 вересня 1998 року) був укладений 11 серпня 1984 року Промисловим відділом РАГСУ м. Куйбишеве, Росія. Відтак, з 23 грудня 2022 року правові відносини\~ з російською федерацією та республікою білорусь зупинені офіційно, а тому жодні запити на отримання правової допомоги виконуватись не будуть. Дія Конвенції 1993 року не застосовується у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь й щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. У зв`язку з вищенаведеним, відділ ДРАЦС не в змозі вирішити питання щодо витребування свідоцтва про шлюб [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00047671238, прізвище, ім`я та по батькові дитини значиться « [PERSON] », [INFO] , а у графі відомості про матір « [PERSON] ». При цьому рік народження [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , співпадають, що є свідченням того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. На жаль, матір заявника померла ще задовго до смерті його бабусі [PERSON] , а саме [INFO] , тому підтвердити дошлюбне прізвище свідченнями матері заявника немає можливості. Також, при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №004810 від 21 жовтня 2003 року, була допущена помилка при написання по батькові бабусі заявника « [PERSON] », хоч як ними зазначалося, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] значиться « [PERSON] ». Так, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00047610542, прізвище, ім`я та по батькові її бабусі значиться як « [PERSON] ». Проте у свідоцтві про народження її покійного батька [PERSON] у графі мати вказано « [PERSON] ». Одночасно у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004805 від 21 жовтня 2003 року, прізвище, ім`я та по батькові бабусі зазначено як « [PERSON] ». Оскільки через виявлені розбіжності вона не може оформити спадщину на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, тоді як одержати та відновити вказані документи у зв`язку зі смертю матері та бабусі немає можливості, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.\~\~ Представник Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області як заінтересованої особи Попович О. у судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, результати розгляду справи залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що заявник [PERSON] народився [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 жовтня 2024 року, актовий запис №03 (а. с. 5). Як видно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00047671238, наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 жовтня 2024 року, [INFO] у м. Перечин Перечинського району Закарпатської області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , про що Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 21 березня 1962 року складено актовий запис № 17\~ (а. с. 8). За повідомленням Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 жовтня 2024 року № 410-31.9-24, згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Одночасно вказано, що за результатами пошуку вищевказаного актового запису про шлюб, виявлено актовий запис про розірвання шлюбу № 27, складений Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 06 жовтня 1998 року на [PERSON] та [PERSON] . Згідно даного актового запису, шлюб, який розірвався (на підставі рішення Перечинського районного суду від 11 вересня 1998 року) був укладений 11 серпня 1984 року Промисловим відділом РАГСУ м. Куйбишеве, Росія. Однак, з 23 грудня 2022 року правові відносини\~ з російською федерацією та республікою білорусь зупинені офіційно, а тому жодні запити на отримання правової допомоги виконуватись не будуть. Дія Конвенції 1993 року не застосовується у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь й щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. У зв`язку з вищенаведеним, відділ ДРАЦС не в змозі вирішити питання щодо витребування свідоцтва про шлюб [PERSON] (а. с. 15). Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 вересня 1998 року, що набрало законної сили 22 вересня 1998 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , 1962 року народження, і [PERSON] 11 серпня 1984 року у відділ ЗАГСу м. Куйбишева Росія за № 1104, а неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , залишено при матері (а. с. 35-36). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 00047671301, наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 жовтня 2024 року, 06 жовтня 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області складено актовий за № 27 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а. с. 6). Тридцятого травня 2018 року [PERSON] , [INFO] , померла у місті Перечин Перечинського району Закарпатської області у віці 56 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 травня 2018 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 93 (а. с. 7). Одночасно суд встановив, що [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області у віці 80 років померла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29 жовтня 2019 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 172 (а. с. 9). [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , на випадок смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму онуку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить заповіт від 25 жовтня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріашем В.І., зареєстрований в реєстрі за №668 (а. с. 10).\~ Одночасно у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК № 004810, виданому 21 жовтня 2003 року Перечинською районною державної адміністрацією Закарпатської області та зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі, зазначено, що на підставі Розпорядження Перечинської райдержадміністрації від 15 травня 2003 року № 146 та сертифікату ЗК № 0033349 власником земельної ділянки площею 0,7883 га, розташованої в ур. «Під Брановою» с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, є [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] (а. с. 11).\~ Як вбачається із поданої представником [PERSON] адвокатом Зизич Н.Ю. заяви, вказані розбіжності у зазначених документах створюють заявнику перешкоди у оформленні спадщини. Згідно повідомлення завідувача Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П. від 08 листопада 2024 року № 136/01-16, за померлою [INFO] [PERSON] згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79078033 від 08 листопада 2024 року, спадкова справа не заведена (а. с. 30-31).\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 та 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №\~ 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява представника [PERSON] адвоката Зизич Наталії Юріївни, заінтересована особа Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved