Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У лютому 2024 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люкс-Комфорт» (далі також - ОСББ «Люкс-Комфорт», об`єднання, відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36 100 грн та моральної шкоди в розмірі 280 000 грн. На обґрунтування позову зазначив, що бездіяльність відповідача, яка виразилась у неналежному обслуговуванні багатоквартирного будинку [ADDRESS] та відсутністю контролю за якістю послуг з прибирання придомової території, призвела до його падіння на сходах цього будинку та завдання шкоди його здоров`ю. Внаслідок падіння він отримав компресійно-уламковий перелом тіла хребця і переніс хірургічне втручання. За час лікування та відновлення стану здоров`я його фактичні витрати на медичні препарати та устаткування вертебропластики склали 36 100 грн. Вимоги про відшкодування моральної шкоди мотивовані тим, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача позивач зазнав фізичного болю та душевних страждань і переживань, пов`язаних з хірургічною операцією, відсутністю коштів на оплату лікування та виникненням боргу за медичні послуги, який існує дотепер. Відповідач позов не визнав та мотивував свої заперечення тим, що позивачем не надано доказів обставин, на які він посилається, зокрема, бездіяльності відповідача, невжиття ним заходів щодо належного утримання будинку і прибудинкової території та наявності причинного зв`язку між отриманою ним травмою та бездіяльністю відповідача. Вказав, що на момент отримання позивачем травми вхідна група будинку була у прибраному стані: сходовий майданчик перед входом був засланий спеціальними килимками, усі сходові марші були прибрані та періодично посипались піщано-сольовою сумішшю, поручні теж були очищені від снігу та були придатними для користування ними за призначенням. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2024 справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва (а.с. 23). 01.05.2024 справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Трусової Т. О. (а.с. 24, 26) Ухвалою судді від 09.05.2024 позовну заяву залишено без руху з підстав подання її без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України - відсутності документа, що підтверджує сплату судового збору (а.с. 28). 21.05.2024 на виконання вимог вищевказаної ухвали від позивача надійшла квитанція про сплату судового збору (а.с. 30-31). Ухвалою судді від 22.05.2024 відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 33-34). 29.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про виклик та допит свідків. (а.с. 41-44). В підготовчому засіданні 30.07.2024 суд відмовив адвокату Шутю С. С. у допуску до участі у справі як представника позивача з підстави ненадання ним належних документів на підтвердження повноважень на вчинення від імені позивача процесуальних дій, визнав поважними причини пропущення відповідачем строку на подання відзиву та прийняв відзив до розгляду, задовольнив клопотання відповідача про виклик і допит свідків та відклав підготовче засідання (а.с. 33-34). В підготовчому засіданні 30.07.2024 суд повторно відмовив адвокату Шутю С. С. у допуску до участі у справі з тих же підстав, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні 11.10.2024 (а.с. 59). 17.09.2024 від позивача надійшло клопотання про прийняття додаткових доказів (а.с. 62). 20.09.2024 від адвоката Шутя С. С. надійшло клопотання про прийняття доказів на підтвердження його повноважень та надання йому можливості брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с. 66-67). Ухвалою суду від 25.09.2024 залишено без задоволення клопотання представника позивача про забезпечення його участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції з підстав його подання без додержання вимог частини другої статті 212 ЦПК України (а.с. 80). В судовому засіданні 11.10.2024 суд допустив Шутя С. С. до участі у справі як представника позивача, відмовив позивачу у прийнятті додаткових доказів, заслухав вступну промову представника позивача та оголосив перерву в судовому засіданні до 11.11.2024 (а. с. 82-83). 08.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення участі позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 85-86). 11.11.2024 суд забезпечив участь позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте через неналежну якість звуку відеоконференція була припинена. У цьому ж засіданні суд допитав свідків відповідача та оголосив перерву до 03.12.2024 (а.с. 93-95). 02.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку та приєднання доказів (а.с. 97-99). В судовому засіданні 03.12.2024 суд в режимі відеоконференції заслухав пояснення позивача, прийняв до розгляду копію електронного доказу на флеш-накопичувачі, дослідив письмові та електронні докази, заслухав додаткові пояснення учасників справи і їх виступи в судових дебатах та вийшов до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 108-116). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 02.12.2023 в темний період доби [PERSON] виходив з під`їзду багатоквартирного будинку [ADDRESS] та упав на сходах. Цей факт не заперечується відповідачем та підтверджується відеозаписом з камер відеоспостереження (а.с. 100). У зв`язку з отриманою внаслідок падіння травмою - компресійно-уламковим переломом тіла L1 хребця І ступеня, позивач проходив медичні обстеження, в період з 06.12.2023 по 11.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні та був прооперований. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем медичними документами (а.с. 9-15). Згідно з рахунком-фактурою № К13СГ-00987 від 07.12.2023 вартість набору для вертебропластики, необхідного для оперативного лікування позивача, ставила 36 100 грн (а.с. 16). Факт сплати позивачем вказаної суми підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3344964565.1 від 08.12.2023 (а.с. 17). До позовної заяви також додано рахунок на оплату вартості інших товарів медичного призначення в розмірі 15 619,77 грн (а.с. 18), проте вимог про стягнення цієї суми не заявлено. IV. Норми права і мотиви їх застосування. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначає стаття 1166 ЦК України, згідно положень якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами частини першої статті 1195 цього Кодексу фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Ще одним способом захисту цивільних прав є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, який пов`язаний з наявністю у фізичної особи моральних (душевних) страждань, що виникли, зокрема, з неправомірних дій (бездіяльності) іншої особи чи стали наслідком заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров`я (частина друга статті 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта статті 23 ЦК України). За загальним правилом, установленим частиною першою статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини… З огляду на зазначене можна дійти висновку, що обов`язковими умовами відповідальності за завдання майнової та моральної шкоди у деліктних зобов`язаннях є наявність таких складових: протиправна поведінка відповідача; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина завдавача шкоди (у формах умислу або необережності), наявність якої у правовідносинах щодо відшкодування майнової шкоди презюмується. Фактичною підставою позову у цій справі послугували наслідки нещасного випадку, що стався з позивачем на сходах багатоквартирного будинку, а відповідачем позивач визначив створене у цьому будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Сходи багатоквартирного будинку призначені для задоволення потреб усіх співвласників такого будинку і є спільним майном багатоквартирного будинку (частина друга статті 382 ЦК України), а відтак за обставин цієї справи в першу чергу підлягає встановленню особа, яка виконує обов`язки з утримання спільного майна. Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII). За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Відповідно до статті 7 Закону № 417-VIII співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм тощо, а згідно з нормою статті 8 цього Закону співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Право власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків) передбачене статтею 385 ЦК України. Згідно з цією нормою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку. Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-ІІІ) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. За змістом статей 18, 22 Закону № 2866-ІІІ забезпечення належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна, що належить співвласникам, є одним з обов`язків об`єднання, яке вправі: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Слід зазначити, що норми наведених вище законів не конкретизують, які саме складові входять до поняття «утримання спільного майна», проте статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 9 Правил надання послуги з управління багатоквартним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712, визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку. Згідно з затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та комунального господарства від 27.07.2018 № 19 Обов`язковим перелік робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, до таких робіт (послуг), серед іншого, належить прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами. З пояснень представника відповідача установлено, що у будинку [ADDRESS] прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, у тому числі прибирання снігу і посипання прибудинкової території протиожеледними сумішами, здійснюється об`єднанням шляхом самозабезпечення. За наведених обставин саме ОСББ «Люкс-Комфорт» як об`єднання громадян, мета створення та діяльність якого прямо та безпосередньо пов`язана з управлінням, утриманням і використанням спільного майна, є належним відповідачем у спірних правовідносинах. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є засада змагальності сторін, згідно з якою кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. За змістом положень статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Аналіз наведених процесуальних норм в сукупності з положеннями матеріального закону щодо відшкодування шкоди у деліктних зобов`язаннях дає підстави для висновку, що у спірних правовідносинах саме позивач повинен довести протиправність дій відповідача, настання шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач - відсутність його вини у завданні майнової шкоди. Позивачем надані докази, які підтверджують факт заподіяння йому майнової шкоди внаслідок нещасного випадку, проте протиправність дій (бездіяльності) відповідача та причинний зв`язок між його поведінкою і шкодою позивачем не доведені. Так, механізм розслідування та ведення обліку нещасних випадків невиробничого характеру, які сталися з громадянами України, іноземцями та особами без громадянства на території України, визначає Порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 270 (з подальшими змінами, далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку під нещасними випадками невиробничого характеру слід розуміти не пов`язані з виконанням трудових обов`язків травми, у тому числі отримані внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень іншою особою, отруєння, самогубства, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою, травми, отримані внаслідок стихійного лиха, контакту з тваринами тощо (далі - нещасні випадки), які призвели до ушкодження здоров`я або смерті потерпілих. Розслідуванню згідно з цим Порядком підлягають, зокрема, нещасні випадки, що сталися під час перебування в громадських місцях, на об`єктах торгівлі та побутового обслуговування, у закладах лікувально-оздоровчого, культурно-освітнього та спортивно-розважального призначення, в інших організаціях, а також у рекреаційних зонах (підпункт 13 пункту 3 Порядку). Пунктом 7 Порядку установлено, що розслідування нещасних випадків проводиться з метою визначення їх обставин та причин. У процесі розслідування беруться до уваги листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу, а також пояснення потерпілого та свідчення очевидців, а у разі потреби - керівника органу (організації), на території чи об`єкті якого стався нещасний випадок. За змістом пунктів 9, 10 Порядку розслідування нещасного випадку проводиться комісією, рішення щодо утворення якої приймає районна держадміністрація (виконавчий орган міської, районної у місті ради) за наслідком надходження від лікувально-профілактичного закладу повідомлення про нещасний випадок, а у разі безпосереднього звернення потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси - комісією визначеної районною держадміністрацією організації. За результатами розслідування нещасного випадку або технічного розслідування причин виникнення аварії, пов`язаної з використанням газу в побуті, складається акт за формою НТ (невиробничий травматизм) згідно з додатком 3, який затверджується керівником органу (організації), що проводив розслідування (пункт 12 Порядку). Виходячи з наведеного, належним і допустимим доказомпротиправності дій (бездіяльності) відповідача та причинного зв`язку між його поведінкою і завданою позивачу шкодою могли б бути матеріали розслідування нещасного випадку і складений за їх результатами акт, проте проведення такого розслідування позивач не ініціював. Більше того, до моменту пред`явлення позову позивач взагалі не ставив перед відповідачем питання щодо з`ясування обставин та причин свого падіння, внаслідок якого було завдано шкоду його здоров`ю. Що стосується наданого позивачем на підтвердження вимог позову відеозапису його падіння, то його дослідженням не виявлено будь-яких фактичних даних, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання відповідачем обов`язків з утримання спільного майна. Натомість допитана на прохання відповідача як свідок двірник [PERSON] заперечила ствердження позивача про неприбрані сходи вказуючи, що 02.12.2023 були опади у вигляді снігу та дощу, а тому вона впродовж усього дня прибирала сніг зі сходів і доріжок та посипала їх сіллю. Згідно з поясненнями свідка [PERSON] - члена правління ОСББ «Люкс-Комфорт», про нещасний випадок з позивачем члени правління дізнались лише з позовної заяви, об`єднання щороку виділяє кошти на прибирання снігу та закупівлю протиожеледних сумішей, усі сходи в будинку обладнані поручнями і раніше випадків падінь людей на сходах не було. Свідок також зазначив, що тричі на день виводить на прогулянку свою собаку і не пам`ятає, щоб сходи вхідної групи будинку були у неприбраному стані. Показання свідків позивач не спростував і доказів, які б давали підстави вважати, що причиною його падіння на сходах була неправомірна бездіяльність відповідача, а не його власна необережність, не надав. Отже ураховуючи, що позивачем не доведено наявність в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушенняяк обов`язкової умови для відшкодування майнової та моральної шкоди, правові підстави для задоволення його вимог відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed