Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

01.08.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих державі адміністративним правопорушенням, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальні збитки завдані рибному господарству \~ \~ \~ \~України у розмірі 199\~206,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Петриківським районним судом Дніпропетровської області 26 грудня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення № 187/1407/22 винесено постанову, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, відповідно до обставин, встановлених під час розгляду адміністративної справи громадянин [PERSON] 16.10.2022 о 22 год. 50 хв. (на Дніпровському біля селище Курилівка, на гумовому човні) маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним промислом, з корисних мотивів, не маючи передбаченого законом дозволу, заздалегідь підготовленими забороненими знаряддями лову сітками жилковими в кількості 2 шт. здійснював незаконний вилов водних біоресурсів. У результаті протизаконних дій громадянин України [PERSON] здійснив незаконний вилов живих водних біоресурсів риби, а саме: карась сріблястий 126 штук на суму 199\~206 грн. 00 коп. На даний час, шкода в сумі 199\~206,00 грн. відповідачем добровільно не відшкодована, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього завдані збитки у вказаному розмірі. Ухвалою від 05.08.2024 відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. 26.09.2024 ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачка в судові засідання не з`явилася. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не надано. На адресу місця проживання відповідача, яка зазначена відповідачем та відповідає його адресі вказаній при складенні адміністративного матеріалу, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 05.08.2024 та судові повістки на 27.08.2024, 26.09.2024, 22.10.2024, 05.11.2024 і 28.11.2024, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Так як, як зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, останній викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, згідно положень п 4 ч. 8 ст. 128 і ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, зі згоди позивача, суд може ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 048309 від 16.10.2022 об 22 год. 50 хв. екіпажем 907 патрульною поліцією РОВО у Дніпропетровській області старший лейтенант [PERSON] було затримано гр. [PERSON] , який здійснював лов риби на Дніпровському водосховищі в Курилівському котловані біля селища Курилівка з човна гумового забороненим знаряддям лову, а саме: сітки-жилкові у кількості 2 шт. Виловив рибу карась 126 шт., чим причинив збитки рибному господарству на суму 199\~206 грн. Своїми діями порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, за що відповідальність передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 85 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення та добутих водних живих ресурсів. Розрахунок суми збитків проведений головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» відповідно до Постанови КМУ\~від 21.11.2011\~№ 1209 та становить 199 206,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідачем по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає його достовірним. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою КМУ №1126 від 18.07.1998, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах \~(їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ст. ст. 68, 69, 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону «Про тваринний світ» підприємства, установи організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну наслідок порушення ними вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, правил рибальства та інших нормативних і законодавчих актів з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно вимог ст.ст. 76,77,79,80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст.\~40\~КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. При цьому, слід врахувати, що статтею статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до частини 4 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міста Києва та Севастополя) - 50 %, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 %, бюджет міста Києва та Севастополя - 70 %. Таким чином, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок виконавчого органу відповідної ради, на адміністративній території якого скоєне правопорушення. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєне правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджету у вказаному вище співвідношенні. Отже,\~стягнення (сплату)\~грошових коштів\~за шкоду\~ слід\~здійснити на користь держави в особі Петриківської селищної ради, як такої на адміністративній території якого скоєне правопорушення. З огляду на зазначене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України у\~разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2988 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved