Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача\~адвокат Федоришин\~І.В.\~звернулася до\~суду з\~позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який 19.07.2008 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 268. Свої вимоги мотивує тим, що 19.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне сімейне життя між сторонами не склалося, подальше збереження шлюбу є не доцільним. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбних відносин з липня 2022 року, не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер та подальше його збереження неможливе. На примирення не погоджується. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що позивач позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Не заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 300 грн., оскільки дана справа не є складною та не потребує значних затрат до її вивчення та підготовки до судового розгляду. В задоволенні вимог про стягнення решти розміру витрат на правову допомогу просить відмовити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперив щодо розірвання шлюбу. Щодо стягнення витрат на правову допомогу підтримав думку свого представника . Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання справи в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Відповідач правом подати відзив на позов не скористалася. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 19.07.2008 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 268 (а.с.4). Як вбачається зі світлокопії свідоцтв про народження, за час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.10,12). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112\~СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо і практично крім шлюбу їх нічого не зв`язує. Відповідач заперечень з даного приводу не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат між сторонами: \~Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд ухвалює рішення про стягнення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (а.с.3). З матеріалів справи\~ вбачається, що 09.08.2024 позивачка уклала з адвокатом Федоришин І.В. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі\~ 5300,00 грн., що підтверджено квитанцією №428111 від 21.10.2024 (а.с.16-18, 20). Згідно додатку до договору від 21.10.2024. адвокат надав такі юридичні послуги в розмірі 5300,00 грн.. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~Суд приходить до переконання, що вимога в частині оплати адвокатських послуг щодо усної консультації в розмірі 500 грн., складення позовної заяви в розмірі 1500 грн., підлягає до задоволення, натомість, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом послуг під час судового процесу, оплата адвокатських послуг щодо надання повного супроводу у справі підлягає частковому задоволенні в розмірі 1100 грн., а в частині надання запитів щодо отримання відомостей про наявність права власності на рухоме та нерухоме майно в розмірі 700 грн., інших витрат в розмірі 400 грн. слід відмовити, оскільки доказів здійснення даних послуг адвокатом в судовому засіданні не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 3100,00 грн. витрат за надання правничої допомоги та 1211,20 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved