Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до [PERSON] стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив те, що 19.02.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ«Банк Кредит Дніпро») та [PERSON] (далі Відповідач) булоукладено Кредитний договір №22031000112652 (далі Кредитний договір) увідповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів закористування кредитними коштами зі строком кредитування до 19.02.2021 року(п.1.2 Кредитного договору. Після підписання Кредитного(их) договору (ів) Відповідач власним підписомзасвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані втимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користуваннякредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним (и) договором (ами).АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомивВідповідача з умовами Кредитного (их) договору (ів), надав в тимчасове користуваннякредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі ТОВ «Цикл Фінанс») було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним (и) договором. На дату звернення позивача до суду, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, за останнім утворився борг, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь: заборгованість за кредитним договором №22031000112652 від 19.02.2019 року в сумі 89\~903,32 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 54 238,55 гривень; прострочена заборгованість по відсоткам - 5223,59 гривень; прострочена заборгованість по комісії 28 210,00 гривень; збитки від інфляції 1919,12 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 312,06 гривень. А також, стягнути з відповідача [PERSON] на свою користьсплачені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати напрофесійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дребот І.Я. від 30.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що19 лютого 2019 року відповідач [PERSON] уклав з АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №22031000112652 за власним волевиявленням та підписав його власноруч. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 62000,00 гривень; строк кредитування 24 місяців, кінцева дата повернення 19 лютого 2021 року; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 3.5% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0.001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом; 56,0% річних. В матеріалах справи наявна Виписка по особовому рахунку відповідачаза період з 19.02.2019 по 14.12.2021, з якої вбачається, що АТ «БанкКредит Дніпро» виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем, перерахувавшикредитні кошти на особистий рахунок відповідача як це передбачено умовами кредитного договору. Згідно Розрахунку заборгованості за кредитним договором №22031000112652 від 19.02.2019, наданого АТ «Банк Кредит Дніпро» відповідачу [PERSON] , станом на 14.12.2012 загальна заборгованість складає 87\~672,14 гривень. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним (и) договором.15.12.2021 року складено та підписано Акт приймання-передачі прав вимог за Договором факторингу №15/12/2021, за яким АТ «Банк Кредит Дніпро» передав, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з Реєстром боржників та Додатком 1 до цього акту. Позивачемдодано до позовної заявиДодаток 1 до Договору факторингу №15/12/21 від «15» грудня 2021 р.«Витяг з реєстру боржників», в якому зазначено:ПІБ боржника - [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), Номер договору 22031000112652, Дата укладення договору 2019-02-19, Дата закінчення договору 2021-02-19, Тип продукту - Кредит готівкою з страховкою Промо, Загальна сума Права Вимоги, номінал - 87672,14 гривень). Цей Додаток 1 підписано належним чином повноважними представниками АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс». Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступленняправа грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передатигрошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-якийпередбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступитифакторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт можевідступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпеченнявиконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений Документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі заправочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до новогокредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором абозаконом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні,новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разівиконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належнимвиконанням. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Довідки від 08.10.2024 року, доданої ТОВ «Цикл Фінанс» до позовної заяви: «станом на 08.10.2024 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Цикл Фінанс» за Кредитним договором №22031000112652 від 19.02.2019. року становить 87672.14 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту становить 54238,55 гривень, заборгованості по відсоткам 5223,59 гривень, сума боргу по комісії 28210,00 грн.» Відтак, на дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором становить: 87\~672,14 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 54\~238,55 грн; прострочена заборгованість по відсоткам - 5223,59 грн; прострочена заборгованість по комісії 28\~210,00грн. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми». Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)). У зв`язку з вищевказаним, 3% річних та індекс інфляції нараховується за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року та становлять: збитки від інфляції 1919,12 грн; та 3% річних 312,06 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненнюкредитних коштів за Кредитним договором утворилась заборгованість в сумі89\~903,32 гривень. Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ані попередньому кредитору, ані позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення позики згідно з умовами договору, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Статтею 141\~ЦПК України\~передбачено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~а тому\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню сума\~судового збору\~в 2422,40 грн. Щодо витрат на правову допомогу, судом зазначено наступне. За частинами 1-3 ст.137ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. НормамиЦПК Українипередбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження цих витрат до позову додано копії наступних документів: Договір про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023 (з Додатком 1), укладений між адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною та ТОВ "Цикл Фінанс"; Акт приймання-передачі наданих послуг№474 від 08.10.2024; Рахунок-фактура №474 від 08.10.2024; Платіжна інструкція №6872 від 0 8.10.2024 на суму 7570,00 грн. Суд, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7570,00 грн. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного відповідачем не надано.

Outcome: approved