Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТДВ "СК "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позов мотивовано тим, що 29.01.2023 року близько 18.05 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки Opel, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул.8-го Березня в м.Вінниці в напрямку до вул.Маріупольська в районі нерегульованого пішоходного переходу допустив наїзд на позивачку [PERSON] , яка перетинала проїзну частину по напрямку руху автомобіля. Внаслідок вказаного ДТП позивачку було важко травмовано - внутрішньочрепна травма, вогнищевий забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, поверхнева травма інших частин голови, забій грудної клітки, множинні переломи 5 ребер, травматичний пневмоторакс, закритий подвійний перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. При цьому, позивачка зазначила, що її вини, як пішохода в ситуації, що склалася при ДТП не було, вона переходила дорогу згідно ПДР. На даний час позивачка продовжує лікування та має отримати групу інвалідності, що виникла в резельтаті ДТП. Відповідач [PERSON] будь-яких коштів на лікування позивачці не відшкодував, та поводиться так ніби він не спричинив позивачці будь-якої шкоди. Моральна шкода, яку позивачка зазнала полягає у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, та порушення стосунків з оточуючими її людьми. Позивачка є фізично обмеженою у зв`язку з каліцтвом, цей факт спричинив перешкоди у спілкуванні з оточуючими її друзями, знайомими. Вона не може як раніше виконувати побутову роботу та після трагедії веде обмежений спосіб життя, рідко виходить з дому, у неї порушився стан здоров`я, вона погано спить, занизилася самооцінка, вона втратила віру у справедливість. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 150\~000,00 грн. Ухвалою суду від 02.05.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Ухвалою суду від 05.07.2024 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. 09.09.2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позовні вимоги позивачки він не визнає у повному обсязі, оскільки в ситуації, яка склалася при ДТП він не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода [PERSON] , що підтверджується висновком судово-технічної експертизи. Крім того, постановою слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Вітюка В.А. від 29.04.2023 року було закрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відносно [PERSON] , тому моральна шкода, яку позивачка хоче стягнути з відповідача є необгрунтованою. Позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності умислу в її діях, не доведено наявність протиправної дії заподіювача шкоди та наявності зв`язку між протиправною дією та шкодою. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.10.2024 року було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТДВ СК «Альфа-Гарант». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи ТДВ «СК «Альфа-Гарант» до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2023 року близько 18.05 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки Opel, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул.8-го Березня в м.Вінниці в напрямку до вул.Маріупольська в районі нерегульованого пішоходного переходу допустив наїзд на позивачку [PERSON] , яка перетинала проїзну частину по напрямку руху автомобіля. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Постановою слідчого ВРЗСТ СА Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 29.04.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12023020010000160 від 30.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відносно [PERSON] закрито (а.с.8-9). Досудовим розслідуванням було встановлено, що 29.01.2023 року близько 18 години 05 хвилини водій [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ОПЕЛЬ», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вулиці 8-го Березня в місті Вінниці, в напрямку вулиці Маріупольської, в районі перехрестя з вулицею Івана Франка, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка не переконавшись у власній безпеці, раптово розпочала перетинату проїзну частину вулиці по розмітці нерегульованого пішоходного переходу, справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №286 від 24.04.2023 року отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: «Закритої черепно-мозкової травми - забою головного локального субарахноїдального крововиливу зліва, забою м?яких тканин підшкірна гематома та скронево-лобної ділянки; закритої травми грудної клітки - перелом 2, 3, 5, 6, 7-го ребер зліва, парціального лівобічного пневматораксу, забою лівої легені; закритого подвійного лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням та середній третині без зміщення, закритого субкапітального перелому малогомілкової кістки в верхній третині», які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за своїм характером переломи кісток лівої гомілки та ребер зліва спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я. В даній дорожній ситуації дії водія [PERSON] регламентувались вимогами п. п. 12.2, 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: п. 12.2 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Дії пішохода [PERSON] регламентувались вимогами п. 4.14 (а, б) Правил дорожнього руху України, де зазначено : п. 4.14 (а, б) - «Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід. Відповідно до висновків судово-автотехнічних експертиз №CE-19/102-23/4840-IТ від 14.03.2023, №CE-19/102-23/7059-IТ від 14.04.2023 року - «В ситуації, яка склалася, дії водія [PERSON] регламентувались вимогами п. п. 12.2, 18.1 ПДР України. Безпечна швидкість руху автомобіля в даних дорожніх умовах складала не більше 64.0-66.2 км/год. В даній дорожній обстановці водій [PERSON] не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода [PERSON] шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля марки «Опель», д.н.з. [NUMBER] невбачається невідповідностей вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились би в причинному зв?язку із наслідками ДТП». На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що порушення п. 4.14 (а, б) ПДР України пішоходом [PERSON] знаходяться у причинному зв?язку з наслідками в діях водія [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв?язку з наслідками, так як останній рухався в межах допустимої безпечної швидкості, в момент виникнення небезпеки не мав технічної можливості своїми односторонніми діями попередити ДТП, тому в діях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Outcome: partial