Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

29.03.2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних джерелом підвищеної небезпеки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2023 року о 19 год. 30 хв. [PERSON] в м. Олександрії Кіровоградської області на перехресті вулиць Козацький шлях та [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21121», державний номерний знак [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю «Cadilac BLS», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по вул. Гетьмана Мазепи, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАІІ, [PERSON] належить автомобіль «Cadilac BBS», реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Після ДТП [PERSON] звернувся за медичною допомогою та йому встановлено діагноз: струс головного мозку. Оскільки [PERSON] є військовослужбовцем ВЧ [NUMBER] , після огляду невропатологом, направлений до ВЧ [NUMBER] на стаціонарне лікування. [PERSON] за власний рахунок здійснив МРТ головного мозку вартістю 1600,00 грн. та придбав ліки на суму 808, 20 грн. Постановою суду від 09.11.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 21.11.2023. Відповідно до Звіту №29192 про оцінку вартості (розміру збитків) заподіяних пошкодженням транспортного засобу вартість збитків становить 199\~284 грн. 80 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА», яке здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 105\~661 грн. 60 коп. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміт відповідальності страховика не може бути меншим ніж 160\~000 грн. Отже, вважає, що з ПАТ «HACK «ОРАНТА» підлягає стягненню сума матеріальних збитків у розмірі 54\~338 грн. 40 коп. (160\~000 грн. 00 коп. 105\~661 грн. 60 коп.). З [PERSON] підлягає стягненню сума матеріальних збитків (за пошкодження транспортного засобу) у розмірі 39\~284 грн. 80 коп. (199\~284 грн. 80 коп. 160\~000 грн. 00 коп.). Витрати на евакуатор з міста ДТП до місця проживання позивача повинні бути сплачені з відповідача, оскільки сума страхового відшкодування перевищила встановлений ліміт відповідальності. Отже з [PERSON] підлягають стягненню витрати за послуги евакуатора в розмірі 3\~000 грн., франшиза в розмірі 2\~500 грн., витрати на лікування в розмірі 1\~600 - витрати на проведення МРТ головного мозку, та 808 грн. 20 коп. - витрати на придбання медикаментів, сума матеріальних збитків за пошкодження транспортного засобу у розмірі 39\~284 грн. 80 коп., а всього 47\~193 грн. 00 коп. [PERSON] вчинив ДТП, чим заподіяв моральні страждання позивачу, а саме: це порушило звичайний спосіб життя [PERSON] , який був вимушений різко змінити всі плани (планувалася відпустка та поїздка до матері в м. Балаклія); [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що спричинило фізичного та морального болю; [PERSON] протягом 19 днів проходив стаціонарне лікування, що призвело до вимушених змін звичайного ритму життя, після лікування ще тривалий займався відновленням свого здоров`я, не міг повноцінно виконувати свої службові обов`язки; пошкодження транспортного засобу призвело до неможливості користування ним за призначенням протягом тривалого часу; даний транспортний засіб єдине джерело пересування [PERSON] та необхідний йому для повноцінного виконання службових обов`язків (по команді термінового прибуття до Військової частини у комендантську годину). [PERSON] жодного разу, навіть зустрічаюсь у суді з [PERSON] , не поцікавився станом його здоров`я, натомість декілька раз безпідставно відкладав судові засідання у справі про притягнення до адміністративної відповідальності з метою уникнути відповідальності за скоєне ДТП. [PERSON] визначає моральну шкоду, завдану йому даним ДТП, в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. У зв`язку з отриманим під час ДТП ушкодженням здоров`я просить стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» 8\~000 грн. 00 коп. моральної шкоди, що становить 5% від 160\~000 грн. 00 коп. - ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю. З [PERSON] просить стягнути моральну шкоду в розмірі 12\~000 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 02.04.2024 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 02.05.2024 представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» подала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що задля визначення суми збитку 10.08.2023 комісаром аварійним, в присутності позивача було проведено огляд транспортного засобу Cadillac BLS, д.н. [NUMBER] . Будь яких зауважень з його боку щодо опису пошкоджень не було. За заявою позивача, 15.05.2023 для уточнення розміру збитків, спричинених в результаті ДТП, проведено додатковий огляд автомобіля Cadillac BLS, д.н. [NUMBER] . За результатами огляду, фахівцями ТОВ «Гарант-Асістанс» зроблено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт № ОЦВ-СП_23-11-94869/1 від 13.09.2023 на суму 105\~661,60 грн. 10.09.2023 між НАСК «Оранта» та позивачем було підписано Узгодження суми відшкодування у сумі 105\~661,60 грн. та було перераховано на рахунок позивача через АТ «ПриватБанк». Жодних заяв щодо перегляду суми відшкодування в подальшому від нього не надходило. Щодо відшкодування моральної шкоди, їм не зрозуміла природа виникнення цієї суми до стягнення. Згідно договору страхування, укладеного між НАСК «Оранта» та [PERSON] , передбачено відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Питання про відшкодування моральної шкоди, врегульовано ст. 26-1 цього закону. У зв`язку з чим просить у задоволені позову відмовити повністю. 10.05.2024 представник позивача подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу було складено лише 07 листопада 2023 року, а отриманий даний звіт на адвокатський запит лише 28 лютого 2024 року. Узгодження суми відшкодування складено 20 вересня 2023 року, тобто до отримання звіту про оцінку вартості (розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу). Посилаючись на підстави порядку відшкодування страхового випадку вважає, що з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню сума матеріальних збитків у розмірі 54\~338,40 грн. (160\~000,00 грн.-105\~661,60 грн.). Щодо моральної шкоди, то [PERSON] вчинив ДТП, чим заподіяв моральні страждання [PERSON] , які останній визначає у розмірі 20\~000,00 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» 8\~000,00 грн. моральної шкоди, що становить 5% від 160\~000 грн. ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги із зазначених у ньому підстав, позов просила задовольнити. Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» у судовому засіданні просила у задоволені позову відмовити з підстав зазначених у відзиві на позов. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволені позову. Посилалися на те, що страховиком була відшкодована сума матеріальної шкоди. Моральну шкоду не визнає. Заслухавши учасників справи, дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 247 ЦПК України забезпечується повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу CADILLAC BLS, державний номер [NUMBER] (а.с.10). Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2023, справа №398/3633/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно копії постанови, 22.07.2023 року о 19 год. 30 хв. [PERSON] в м. Олександрії Кіровоградської області на перехресті вулиць Козацький шлях та Гетьмана Мазепи, керуючи автомобілем ВАЗ-21121, державний номерний знак [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю Кадилак, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по вул. Гетьмана Мазепи, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.11-15). Згідно з копією повідомлення КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 21.08.2023 № 1595, [PERSON] 23.07.2023 (після ДТП 22.072023) звернувся за медичною допомогою до ортопедо-травматологічного відділення поліклініки. Згідно записів електронної системи громадянин [PERSON] 25.07.2023 дійсно звертався на прийом до лікаря-невропатолога поліклінічного відділення КП «ЦМЛ м. Олександрії» (а.с.16). Відповідно до копії Виписки №833 із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] перебував у стаціонарі з 27.07.2023 по 14.08.2023 (а.с.17). Згідно з копіями квитанцій, [PERSON] сплатив 1600,00 грн. за МРТ головного мозку та 808,20 грн. за ліки (а.с.18). [PERSON] 13.09.2023 від ПАТ «НАСК «Оранта» перераховано страхове відшкодування в сумі 105\~611,60 грн. (а.с.19). Згідно з копією товарного чеку, вартість евакуації становить 3\~000 грн. (а.с.20), Відповідно до Звіту №29192 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 07.11.2023 ТОВ «СЗУ Україна», дата оцінки 22.07.2023, замовник ПАТ «НАСК «ОРАНТА», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу CADILLAC BLS, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 199\~284,80 грн. (а.с.23-25). Відповідно до копії Повідомлення про ДТП та Заяви про страхове відшкодування, 31.07.2023 [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП 22.07.2023 за участю [PERSON] (а.с.48). Згідно з копією розрахунку страхового відшкодування від 02.09.2023 ПАТ «НАСК «ОРАНТА», сума страхового відшкодування за транспортний засіб CADILLAC BLS, державний номер [NUMBER] , складає 105\~661,60 грн. (а.с.49). Згідно з копією Страхового Акту № ОЦВ-СП-23-11-94869/1 від 13.09.2023, затверджено суму страхового відшкодування за транспортний засіб CADILLAC BLS, державний номер [NUMBER] , в розмірі 105\~661,60 грн. (а.с.50). Відповідно до копії Узгодження суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ, підписаного потерпілим [PERSON] 10.09.2023, узгоджено суму страхового відшкодування 105\~661,60 грн. (а.с.51). Згідно з копією Протоколу «Акт» огляду транспортного засобу та додатку до нього, зафіксовано пошкодження транспортного засобу CADILLAC BLS, державний номер [NUMBER] , в наслідок ДТП, яке сталося 22.07.2023 (а.с.52-53). За положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до пункту 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Щодо вимоги про стягнення з відповідача\~\~ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу, суд зазначає наступне. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Підписавши узгодження суми відшкодування [PERSON] та Публічне акціонерне товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» досягли згоди про розмір матеріальних збитків за страховим випадком, який відбувся 22 липня 2023 року та визначили його у розмірі 105\~661,60 грн. Вказане узгодження в силу частини першої статті 202 Цивільного кодексу України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно з частиною першою статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Факт перерахування Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 червня 2018 року в справі № 357/3729/17. У справі № 569/13697/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 21 березня 2018 року), залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати. Також у справі №333/2096/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 10 червня 2020 року), скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача. Суд звертає увагу, що для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна, як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Крім того, для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин. Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто, за змістом узгодженого позивачем страхового акту №ОЦВ-СП-23-11-94869/1 від 13.09.2023 року з ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач діючи добровільно, на власний розсуд погодився із розмірами страхового відшкодування ПАТ «НАСК ОРАНТА» в розмірі 105\~661,60 грн, а також з правовими наслідками такої виплати. Таким чином, заявлена в подальшому вимога до відповідача ПАТ «НАСК ОРАНТА» суперечить як попередній поведінці [PERSON] , так і засадам розумності та диспозитивності. Відомостей про те, що позивач підписав вказані узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали розглядуваної справи не містять. Після виплати погодженого розміру страхового відшкодування зобов`язання страховика перед позивачем є припиненим належним його виконанням. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що підстав для стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхового відшкодування немає, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення з відповідача\~\~ [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд зазначає наступне. Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі,\~а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права\~(реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі,\~витрати, вже зроблені потерпілим,\~або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою. Для стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. За таких обставин, саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року в справі № 755/7666/19. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А тому, враховуючи всі зазначені вище положення законодавства та викладене, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 39\~284,80 грн. у відшкодування майнової шкоди за пошкодження транспортного засобу. Крім цього, з [PERSON] підлягають стягненню витрати по евакуації транспортного засобу в розмірі 3000 грн.та 2500 грн. - франшиза. Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, суд зазначає наступне. Відповідно до\~положень частини\~першої статті\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно з до п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 вказаного Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Позивачем надано копії чеків, що підтверджують витрати на лікування на суму 2408,20 грн. Згідно з копією виписки №833 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] було встановлено повний діагноз: ЗЧМТ (23.07.23), струс головного мозку. Помірний цефалічний синдром. Спондилохондроз поперекового відділу хребта І ст.. Вертнброгенна люмбалгія. Незначний больовий синдром. Складний міопічний астигматизм. Забій м/тканин лівої половини грудної клітки. Хр. тонзиліт, компенсована форма. Також назначено лікування. У зв`язку із цим суд приймає надані копії чеків про витрати на лікування. За таких обставин, з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають стягненню витрати на лікування позивача в розмірі 2408,20 грн. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Також, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Суд враховує те, що в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримав тілесні ушкодження, що спричинило фізичного та морального болю, протягом тривалого часу проходив стаціонарне лікування, окрім того, було пошкоджено його автомобіль, який є единим джерелом пересування та був необхідним для виконання службових обов`язків, що призвело до вимушених змін звичаного ритму життя. Позивачем визначено відшкодування моральної шкоди в розмірі 20\~000 грн., разом з тим, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, а також те, що розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач, є завищеним і таким, що не узгоджується з нормами цивільного законодавства. Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого розміру моральної шкоди до 10\~000 гривень, що є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку відповідача немайнової шкоди, що буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за отриману ним моральної шкоди. Згідно положень статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Виходячи з меж відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта» суд приходить до висновку, що моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача складає 120,41 грн. (2408,20х5%), що відповідає умовам страхування, а з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 9\~879,59 грн. За вказаних обставин, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial