Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі\~Канівської міської ради Черкаської області, Національної служби здоров`я України звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач), третя особа (на стороні позивач), яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Комунальне некомерційне підприємство «Канівська\~багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого\~від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Канівського міськрайонного суду\~Черкаської області\~від 17.05.2024 (справа №697/910/24) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні\~кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 125 КК України\~та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. За вироком суду відповідач, 10.03.2024 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи біля під`їзду №1 будинку [ADDRESS] , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння щодо настання суспільно-небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час сварки з раніше не знайомим неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , наніс останньому два удари кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого заподіяв неповнолітньому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді гематом (крововиливи), садна обличчя, що згідно з висновком експерта №02-01/341 від 24.04.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вирок суду набрав законної сили 18.06.2024. Неповнолітній потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному\~лікуванні в дитячому відділенні КНП «Канівська багатопрофільна лікарня»\~з 10.032024 по 18.03.2024, а саме: 8 ліжко-днів.\~Витрати на його лікування\~склали 17021,60 грн., з яких 1734,80 грн. - кошти з місцевого бюджету, 15286,80 грн. - кошти НСЗУ. Оскільки органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, Канівською міською радою Черкаської області позов про відшкодування цих витрат не подавався,\~захист інтересів держави в поверненні бюджетних коштів, здійснюється прокурором. В зв`язку з наведеним вище, прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Канівської міської ради Черкаської області витрачені кошти\~на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 1734,80 грн. та в особі Національної служби здоров`я України в сумі 15286,80 грн.. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.53-54). Прокурор Ільєнко Я.І. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду направила клопотання про розгляд справи без участі представника Смілянської окружної прокуратури. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.100). Представник позивача Канівської міської ради Черкаської області Леонова А.А. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без її участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити (а.с.63-67). Представник позивача Національної служби здоров`я України Тарасенко М.С. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без її участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.72-75). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Ткач В.О. Представник відповідача адвокат Ткач В.О. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без її участі та участі [PERSON] .. Крім того, зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення (а.с.95-96). Представник третьої особи КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити (а.с.60-61). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем\~позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийняте судом. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості в їх сукупності, дійшов такого висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через уповноважені органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що у комунальній власності. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Виходячи з наведено, грошові кошти, які витрачено КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради на лікування потерпілого від злочину, є власністю територіальної громади в особі Канівської міської ради, у зв`язку з чим, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Канівська міська рада як власник, управитель лікарні та розпорядник коштів місцевого бюджету. Судом встановлено, що вироком\~Канівського міськрайонного суду\~Черкаської області\~від 17.05.2024 (справа №697/910/24) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні\~кримінального проступку, передбаченого ч.1\~ст. 125 КК України\~та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.. Відповідно до вироку суду [PERSON] , 10.03.2024 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи біля під`їзду №1 будинку [ADDRESS] , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння щодо настання суспільно-небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час сварки з раніше не знайомим неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , наніс останньому два удари кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого заподіяв неповнолітньому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді гематом (крововиливи), садна обличчя, що згідно з висновком експерта №02-01/341 від 24.04.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вирок набрав законної сили 18.06.2024 (а.с.16-17). Відповідно до листа КНП «Канівська\~багатопрофільна лікарня» Канівської\~міської ради Черкаської області № 998/01-03 від 12.07.2024. [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КНП «Канівська БЛ» з 10.03.2024 по 18.03.2024 загалом 8 днів. З діагнозом струс головного мозку; інші розлади вегетативної нервової системи. Лікування потерпілого здійснювалося за рахунок державного (кошти НСЗУ) та місцевого бюджетів. Вартість лікування хворого коштом лікарні за вказаний період без медикаментів, що купувалися за власні кошти, складає 147021, 60 грн., а саме: кошти НСЗУ в сумі 15286,80 грн. та кошти місцевого бюджету в сумі 1734,80 грн.. Факт завдання шкоди лікувальному закладу внаслідок неправомірної дії винної особи КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» не відомий. Позовної заяви до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих підприємству за лікування потерпілого від злочину не пред`являли, не було жодних документів від уповноважених органів, на підставі яких можливо було б звернутися до суду для стягнення збитків завданих діями [PERSON] державі. Крім того, КНП «Канівська\~багатопрофільна лікарня» Канівської\~міської ради Черкаської області\~лікарня не була учасником кримінального провадження і не наділена повноваженнями\~ознайомлюватися з матеріалами, які у ньому міститься, тому з позовом про відшкодування витрат на лікування потерпілого не зверталася, просить прокурора\~звернутися до суду за захистом інтересів держави (а.с.21-22). Згідно листа Канівської\~міської ради №01-01-35/1841 від 09.09.2024, з якого вбачається, що Канівська міська рада не пред`являла позовної заяви до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих\~КНП «Канівська БЛ» на лікування потерпілого (а.с.24). Листом Національної служби здоров`я України №31943/2-16-24 від 18.09.2024, встановлено, що потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] перебував на лікуванні у КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради\~Черкаської області у період з 10.03.2024 по 18.03.2024. витрати на лікування потерпілого\~за рахунок\~коштів НЗСУ становлять15286,80 грн.. НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готова до співпраці в межах повноважень. У НСЗУ відсутня інформація про відшкодування до Державного бюджету України витрат, понесених на лікування потерпілого (а.с.26-28). На даний час відповідачем вказана грошова сума завданої шкоди в добровільному порядку не відшкодована. Під час судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не подавався. За змістом ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3\~постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Пунктом 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат"\~постановлено звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що між злочинними діями відповідача, який спричинив тілесні ушкодження легкої категорії потерпілому [PERSON] та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні існує причинно-наслідковий зв`язок, а також те, що [PERSON] визнанно винним в вчиненні кримінального проступку, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на лікування потерпілого від цього злочину. Оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що обов`язок відшкодувати витрати на лікування покладений на відповідача, визнання позову відповідачем, що є самостійною підставою для задоволення позову,\~суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України,\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Оскільки відповідачем [PERSON] позов визнано до початку розгляду справи по суті, з відповідача необхідно стягнути до державного бюджету 50% судового збору, що становить 1514 грн., від сплати якого був звільнений позивач при подачі позовної заяви, інша частина судового збору в сумі 1514 грн. компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved