Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором №1100-4559 від 16 жовтня 2022 року в сумі 18 500 грн. 00 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 16 березня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1100-4559, відповідно до якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 3 700 грн., на наступних умовах: сума кредиту складає 3 700 грн., строк кредиту 300 днів, базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3 % в день, дата повернення кредиту 12 серпня 2023 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість станом на 15 лютого 2024 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, складає 36 741 грн., проте,зважаючи на застосування до [PERSON] програми лояльності та часткового списання заборгованості за нарахованими процентами просить стягнути з [PERSON] загальну суму 18 500 грн. 00 коп. (3 700 грн. прострочену заборгованість за кредитом та 14 800 грн. - прострочену заборгованість за нарахованими процентами). 21 березня 2024 року представником відповідача адвокатом Старцуном М.І. до суду надано відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на подані ним заперечення. Зокрема, у відзиві він зазначив, що позивачем не доведено факт укладання договору з відповідачем, не надано доказів надання відповідачу примірника оригіналу договору в редакції, яка б забезпечувала його цілісність та незмінність, позивачем також не доведено факту видачі кредиту та розміру заборгованості, а нараховані позивачем суми не відповідають законодавсту України. 26 березня 2024 року представником відповідача адвокатом Старцуном М.І. подано клопотання про витребування від позивача ряду письмових та електронних доказів, яке ухвалою суду від 08 квітня 2024 року було задоволено. 07 травня 2024 року представником позивача до суду надано письмові додаткові пояснення у справі, відповідно до яких вона наполягала на задоволення позову в повному обсязі та стягненню із [PERSON] судових витрат по справі. Крім того, 09 травня 2024 року на виконання ухвали суду представником позивача надано пояснення, письмові та електронні докази. 05 грудня 2024 року представник відповідача адвокат Старцун М.І. подав додаткові пояснення, в яких наполягав на тому, що кредитний договір укладено не було, так як відбулось порушення вимог Закону України "Про електронну комерцію" щодо вчинення електронного підпису. Представник позивача, згідно поданої заяви, підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача адвокат Старцун М.І. в судовому засіданні від 24 жовтня 2024 року просив відмовити у позові, посилаючись на подані ним запечення у відзиві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Старцун М.І. в судове засідання не з`явилися. До суду представником позивача адвокатом Старцуном М.І. подано заяву, в якій він просив відмовити у задоволенні позову і справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 16 березня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладений кредитний договір №1100-4559 шляхом акцептування позичальником оферти кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (далі - договір). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті ТОВ. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю їх розуміє, погоджується і зобов`язується їх неухильно дотримуватись. Відповідно до п.2.2. договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позивальника та надає позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти (кредит) в кредит у сумі 3 700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Відповідпо до п.2.3 Договору дта видачі кредиту - 16 жовтня 2022 року, кредит надано у сумі 3 700 грн., нараховані проценти за користування кредитом 1295 грн., разом до сплати 4 995 грн. Згідно з п.4.8 договору строк кредиту складає 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 12 серпня 2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування. Протягом строку кредиту, встановленого пунктом 4.6 договору, розмір процентів за користування кредитом складає 3% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Пункт 8.5 договору передбачає право кредитодавця вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання всіх інших зобов`язань, передбачених цим кредитним договором та правилами. Факт видачі кредитних коштів за договором № 1100-4559 від 16 березня 2022 року в сумі 3 700 грн. шляхом перерахування на платіжну картку відповідача підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1100-4559 від 16 березня 2022 року та довідкою АТ КБ "ПриватБанк" про перерахування коштів від ТОВ "Укр Кредит Фінанс" відповідачу через систему Liq Pay, платіж 2110428541 від 16 жовтня 2022 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 08 січня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 36 741 грн., однак зважаючи на застосовану до [PERSON] програму лояльності та списання частини заборгованості за процентами просить стягнути суму в розмірі 18 500 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 700 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 14 800 грн. Із вказаного розрахунку заборгованості також встановлено, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 12 серпня 2023 року, заборгованість за процентами не нараховувалась. Згідно розділу 7 договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання. Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажала отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердила своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил. До договору про відкриття кредитної лінії № 1100-4559 від 16 березня 2022 року року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Сторонами укладено електронний договір, що визначено п.3.1 даного Договору. Алгоритм дій та порядок укладення електронного договору визначений сторонами в Розділі 3. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Таким чином, посилання представника щодо порушення алгоритму укладення електронного договору, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у справі доказами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем своїх обов`язків за договором №1100-4559 від 16 березня 2022 року не виконано, у зв`язку з чим із врахуванням часткового списання заборгованості за процентами з неї підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 18 500 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 3 700 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентам 14 800 грн. Після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 12 серпня 2023 року, заборгованість за процентами не нараховувалась. З приводу посилань представника відповідача, що позивачем не доведено факт укладання договору з відповідачем, позивач не надав доказів надання відповідачу примірника оригіналу договору, ні під час, ні після укладання, у редакції, яка б забезпечувала його цілісність та незмінність, позивачем не доведено факту видачі кредиту та розміру заборгованості і нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник [PERSON] допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно [PERSON] не сплачується. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Укр Кредит Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обгрунтованими належними доказами у справі. Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» визначено, що в судових рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. В умовах дії такого принципу, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають здійснювати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення усіх фактичних даних зі спору. За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved