Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 24.09.2024 представник [PERSON] в інтересах ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05.12.2020 ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики №3833747, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти (сума позики) в розмірі 8\~500 грн., а позичальник зобов`язався повернути позику та проценти за користування нею, однак не виконав своїх зобов`язань належним чином. Право вимоги за цим договором позики перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу №2106 від 25.06.2021. Позивач перерахував проценти за користування позикою в межах строку позики (30 днів). Заборгованість відповідача за договором позики становить 11 158,80 грн., з них 8\~500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 658,80 грн. - заборгованість за процентами. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 27.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 27.09.2024 в АТ КБ «Приватбанк» витребувана інформація щодо підтвердження належності платіжної картки відповідачу та зарахування на неї грошових коштів. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 05.12.2020 ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики №3833747 (а.с. 9), відповідно до якого (пункт 1) позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Умови договору позики №3833747 від 05.12.2020 (п. 2): - сума позики - 8 500 грн.; - строк позики - 30 днів; - базова процентна ставка - 1,99 %; - процентна ставка з понадстрокове користування позикою - 2,7 %; - дата надання позики - 05.12.2020; - дата повернення позики - 04.01.2021. 05.12.2020 ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало (перерахувало) [PERSON] обумовлені договором позики №3833747 від 05.12.2020 грошові кошти в сумі 8 500 грн. (лист за вих. № 12/09/24-6 від 12.09.2024, а.с. 20-21, лист за вих. №13/09-2024-5/ТНПП від 13.09.2024, а.с. 21 зворот, лист за вих. №20.1.0.0.0/7-241009/43305 від 13.10.2024, а.с. 33). 21.06.2021 ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) уклали договір факторингу №2106 (а.с. 11 зворот - 18), за умовами якого: - фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) (п. 1.1); - перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору (п. 5.2). 21.06.2021 ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за договором позики №3833747 від 05.12.2020 до [PERSON] (реєстр прав вимог №1 від 21.06.2021, а.с. 18 зворот - 19). Заборгованість [PERSON] за договором позики №3833747 від 05.12.2020 становить 11 158,80 грн., з них 8\~500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 658,80 грн. - заборгованість за процентами (розрахунок суми заборгованості за договором позики\~№3833747\~від 05.12.2020\~ за період з 05.12.2020 по 09.09.2024, а.с. 7 зворот - 8). Контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. 05.12.2020\~ТзОВ «1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів»\~(позикодавець)\~та [PERSON] (позичальник) уклали в електронному вигляді договір позики №3833747 від 05.12.2020, який за правовою природою є кредитним договором. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти, однак їх, як і проценти за користування кредитними коштами, не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому ТзОВ «1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів»\~ відступило своє право вимоги за договором ТзОВ «Фінансова компанія управління активами». В зв`язку з цим у ТзОВ «Фінансова\~компанія управління\~активами» виникло право вимагати від відповідача повернення заборгованості за договором позики, яке воно реалізувало. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики\~№3833747\~від 05.12.2020 становить 11 158,80 грн., з них 8\~500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 658,80 грн. - заборгованість за процентами. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позов слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved