Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона та відповідач є батьками сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2011 у справі № 2-2218/4644/11 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, посилаючись на статті 180-182, 192 СК України, фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] на її користь із 500 грн щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час матеріальний стан позивача змінився, зросли витрати на утримання дитини. Як зазначає позивачка, відповідач у справі є працездатним, має належний стан здоров`я, інших дітей на утриманні немає, що дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відтак, є всі обґрунтовані підстави для зміни розміру та способу стягнення аліментів, що стягуються із платника аліментів на утримання сина. 29.10.2024 від відповідача у справі надійшов відзив, у якому останній частково заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що немає матеріальної можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Проте зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування своєї позиції повідомив про те, що наразі він офіційно не працевлаштований, про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів йому відомо не було, а тому і виникла заборгованість зі сплати аліментів за весь попередній період. Однак, як зазначає відповідач, після того, як йому стало відомо про наявність заборгованості, він одразу сплатив всю суму. Також, відповідач вказує як на підставу зменшення розміру аліментів на те, що він має захворювання, які потребують постійного лікування. Жодного цінного рухомого чи нерухомого майна у відповідача немає. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. На адресу суду 02.12.2024 надійшла заява від представника позивача адвоката Шарка М.Б., про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити за викладених у позовній заяві обставин. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач зазначив, що має змогу виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Просив задовольнити позов щодо збільшення розміру аліментів саме у такому розмірі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд ухвалою від 10.10.2024 прийняв вказану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.10.2024 від відповідача у справі надійшов відзив. 02.12.2024 на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Шарка М.Б., про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Інші заяви від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не здійснювалися. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено те, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON] , [INFO] . Батьком указаної дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є відповідач [PERSON] . Указані обставини не заперечуються відповідачем у справі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2011 у справі № 2-2218/4644/11 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] сплатив наявну зі сплати аліментів заборгованість у повному розмірі відповідно до вказаного рішення, про що свідчать долучені останнім до матеріалів справи квитанції. Разом з тим, позивачкою стверджується, що присуджені судом аліменти не покривають витрат на утримання сина, а тому їх розмір належить змінити. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дитини, а саме щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів, із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів (сімейні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої\~статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно\~зі ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований та отримує стабільне грошове забезпечення, інших дітей на утриманні немає, що не заперечується ним, може надавати допомогу в утриманні своєї дитини, обставини, які б перешкоджали цьому судом не встановлено. При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність у нього боргових зобов`язань, витрат на оренду житла, витрат на лікування, оскільки вказані обставини не знімають з відповідача обов`язку по утриманню своєї дитини на належному рівні. Наведені [PERSON] обставини не свідчать про значне погіршення його матеріального стану, як платника аліментів та відповідно неспроможність останнього сплачувати аліменти, що могло б слугувати підставою для зменшення заявленого позивачкою розміру аліментів на утримання спільного сина. Суд критично оцінює як доказ неспроможності сплати аліментів та погіршення матеріального становища відповідача накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки вчинення адміністративного правопорушення та накладення штрафу як міра покарання не може бути підставою для погіршення матеріального становища дитини внаслідок недотримання вимог законодавства щодо належної поведінки з боку батька. Відтак, із врахуванням указаних обставин та беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, належних та достатніх доказів неспроможності сплачувати аліменти останнім суду не надано, виходячи з мінімальних потреб дитини для належного її утримання та забезпечення, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову, у зв`язку з чим визначає розмір аліментів в\~частці від доходу платника аліментів, а саме в частці всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат у справі. За приписами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини, з огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору за вказану позовну вимогу при поданні позовної заяви.

Outcome: approved