Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», який в ході розгляду справи уточнив, та в редакції уточненого позову від 27 серпня 2024 року просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення йому з літа 2019 року постачання газу в будинок [ADDRESS] та такими, що здійснені в порушення Правил постачання природного газу та Закону України «Про захист прав споживачів», зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії Товариства відновити становище, що існувало до 01.07.2019 шляхом з`єднання газової труби від підземного газопроводу до будинку для подачі безперервного газопостачання до належного йому житлового будинку, стягнути моральну шкоду в сумі 100\~000,00 грн. В обґрунтування вимог зазначено, з 23 листопада 2023 року з моменту його звернення до сьогодні з вини відповідача не відновлено газопостачання до житлового будинку [ADDRESS] , яке влітку 2019 року АТ «ОГС «Криворіжгаз» самовільно без повідомлення споживачів з використання транспортних засобів біля будинку [ADDRESS] відрізали металеву трубу через яку поставляли природний газ до вказаного будинку. Так, в грудні 2018 року АТ «ОГС «Криворіжгаз» звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. 26 вересня 2022 року рішенням суду у справі № 211/6201/18 у задоволенні позову АТ «ОГС «Криворіжгаз» відмовлено, постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року рішення суду залишено без змін. Відповідно до акту обстеження від 25 грудня 2023 року, складеного представниками Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», при перевірці даної адреси вказані в акті від 01.12.2023 порушення усунуті, для подальших дій по відновлення газопостачання споживачу рекомендовано звернутися в ЦОК. 04.01.2024 він звернувся до відповідача, де йому було повідомлено що для реконструкції діючих систем газопостачання йому слід зробити врізання у діючі сталеві газопроводи діаметром до 75 мм, йому необхідно сплатити, як споживачу, 13\~503,60 грн. Вважає, що йому безпідставно припинили газопостачання, здійснене незалежно від того, що ним, як споживачем, не порушувалися умови договору про надання послуг з газопостачання і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій у системах газопостачання) та просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 05 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року прийнято уточнений позов [PERSON] в редакції від 27.08.2024. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав з підстав, викладених в тексті позовної заяви, наполягав на задоволенні вимог. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов, в обґрунтування якого зазначено, що АТ «ОГС «Криворіжгаз» не перебуває в процесі припинення та відповідач не являється правонаступником АТ «ОГС «Криворіжгаз». А отже не відбулося переходу обов`язків від АТ «Криворіжгаз» до ТОВ «Газорозподільні мережі України» на підставі правонаступництва юридичної особи. Відповідач не виконав вимоги п. 6 глави 7 розділу 6 ГРС,а тому відсутні підстави для відновлення газопостачання за адресою: [ADDRESS] , а тому вимоги щодо зобов`язання відповідача відновити становище, що існувало до 01.07.2019 шляхом з`єднання газової труби від підземного газопроводу до будинку для подачі безперервного газопостачання у житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , є безпідставними та необґрунтованими, адже позивачем не виконано вимоги, передбачені Кодексом ГРС для відновлення газопостачання. Щодо моральної шкоди, то жодних прав та законних інтересів позивача з боку Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» порушено не було, вимоги щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача є необґрунтованими та безпідставними. Тому просить відмовити в задоволенні вимог. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У судовому засіданні встановлено,\~що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку № 1915 від 05.06.2014 року, на праві власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , він там є зареєстрованим та проживає. Представниками оператора ГРМ 30.08.2019 року механічним шляхом було припинено газопостачання у домоволодінні позивача, з причин порушення, встановленого пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 року № 2494, а саме відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на земельну ділянку споживача де розташована газорозподільна система, газове обладнання та комерційний вузол обліку газу для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та газоспоживаючого обладнання, відмова представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання. Відповідно до гл.1 розд.1 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі\~НКРЕКП) від 29 червня 2017 року № 845 про видачу ліцензії на розподіл природного, ПАТ\~Криворіжгаз\~видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території\~ міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЖГАЗ». 04 червня 2019 року постановою НКРЕКП №943 внесено зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата: повне найменування Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», скорочене АТ «Криворіжгаз». Постановою НКРЕКП від 28 липня 2023 року №1388, яка набрала \~чинності з\~01\~серпня 2023\~року,\~ зупинено дію ліцензії АТ «Криворіжгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 845, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Зобов`язано АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» до 31 грудня 2023 року передати грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «КРИВОРІЖГАЗ» на праві власності, для забезпечення виконання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 44907200) невиконаних АТ «КРИВОРІЖГАЗ» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «КРИВОРІЖГАЗ» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «КРИВОРІЖГАЗ» у 2021 2023 роках, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «КРИВОРІЖГАЗ», у тому числі тих, що були встановлені (замінені). Цією ж постановою внесено зміни до постанови від 26 грудня 2022 року №1839 якою ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та розширено територію провадження ТОВ Газорозподільні мережі України діяльності з розподілу природного газу шляхом включення до неї, крім іншого, м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району). Таким чином, з моменту набуття позивачем права власності на вищевказане домоволодіння з 05 червня 2014 року, Оператором ГРМ для споживача [PERSON] у період по 01 серпня 2023 року був АТ Криворіжгаз, а з 01 серпня 2023 року і на час розгляду справи судом, новим Оператором ГРМ є відповідач ТОВ Газорозподільні мережі України. Отже, станом на 30.08.2019 року коли було припинено газопостачання у домоволодінні позивача Оператором ГРМ був АТ «Криворіжгаз», дію ліцензії якого на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу було зупинено у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію, в даному випадку ТОВ «Газорозподільні мережі України». Таким чином, суд вважає слушними доводи представника відповідача про безпідставне твердження позивача щодо переходу обов`язків від АТ «Криворіжгаз» до ТОВ «Газорозподільні мережі України» на підставі правонаступництва та що дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо припинення йому постачання газу з літа 2019 року є неправомірними, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України » з заявою щодо відновлення газопостачання. Згідно відповіді Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України » від 21.11.2023 року, позивачу у телефонному режимі, було погоджено дату та час проведення робіт з відновлення газопостачання. 01.12.2023 року представниками Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України » за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гайдамацька, буд. 62А, було складено акт обстеження, згідно якого, для відновлення газопостачання споживачу рекомендовано: Демонтувати самовільно встановлену конструкцію (стіну) або звільнити дверний отвір на висоту приміщення кухні та збільшити вентиляційне вікно для приходу свіжого повітря, встановити люк для очищення димоходу; Звернутися до ЦОК (цент обслуговування клієнтів) з питання: укладення договору на проведення робіт по заміні опалювального приладу та плити газової; укладення договору на реконструкцію внутрішньобудинкової системи газопостачання (демонтаж газопроводу на різбових з`єднаннях кутниках, монтаж газопроводу до ВП -4 Ariston); укладення договору на ТО (технічне обслуговування); укладення договору на розподіл природного газу; укладення договору на виконання робіт щодо врізання; відсутній сигналізатор газу. 25.12.2023 року представниками Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України » за адроесою: вул. Гайдамацька, 62А м. Кривий Ріг складено акт обстеження, відповідно до якого встановлено, що при перевірці даної адреси порушення, вказані в акті від 01.12.2023 року усунуто. Для подальших дій по відновленню газопостачання споживачу рекомендовано звернутися в ЦОК. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, врегульовані ст. 714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі-Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів. Порядок постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору постачання природного газу (далі договір), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500 (далі Типовий Договір), відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, Правилам постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (далі правила). Відповідно до п. 1.3 Постанови від 28.05.2015 № 1646 цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642, Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинними законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Згідно з Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Правила) від 30.09.2015 р. № 2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природній газ, та/або фактичне споживання природного газу. Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс ГРС), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (утому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несвоєчасне та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); в інших випадках, передбачених законодавством. У разі, якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу), передбачає, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газопостачання (розподілу природного газу), відмові представникам оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено обов`язок Оператора ГРМ надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання з зазначенням дати припинення газопостачання. Пункт 5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС, передбачає, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газопостачання (розподілу природного газу), відмові представникам операторам ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Отже, механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи здійснюється у випадках, чітко визначених Кодексом ГРС, а саме: при несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представника оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу. Відповідно до пункту 6 глави 2 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем рішення Оператора ГРМ повинні базуватися на принципах: - об`єктивності, яка полягає в обґрунтування прийнятих рішень; - прозорості, яка полягає в інформуванні суб`єктів ринку природного газу (у тому числі шляхом розміщення публічної інформації на офіційному веб-сайті) про відповідні правила та порядки взаємовідносин; - не дискримінації, яка полягає в незастосуванні додаткових обмежень та заборон, не передбачених законодавством. Позивач у позовній заяві вказував, що літом 2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» самовільно без його повідомлення, відрізали металеву трубу через яку поставляли природний газ до його будинку [ADDRESS] . Після усунення порушень вказаних в акті від 01.12.2023 року позивач для відновлення газопостачання звернувся в ЦОК Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України », де йому було надано розрахунок вартості робіт з підключення газових приладів та врізання до діючої системи газопостачання у сумі 13503,60 грн., з чим він не згоден. У своєму відзиві на позовну заяву, представник відповідача посилаючись на безпідставність та необгрунтованість вимоги позивача щодо відновлення газопостачання, оскільки позивачем не було виконано вимоги п. 6 гл. 7 розділу VI ГРС, а саме не укладено договір на виконання робіт з відновлення газопостачання та не сплачено витрати на відновлення газопостачання, з чим суд категорично не погоджується з огляду на наступне. Як судом зазначалось вище, пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено обов`язок Оператора ГРМ надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання з зазначенням дати припинення газопостачання. З наведеного слідує, що споживач принаймні за три доби має бути обізнаним про дату припинення газопостачання. Проте відповідачем не надано будь-яких доказів, що оператором ГРМ яким на той час було АТ «Криворіжгаз», не менше ніж за три доби до заплановованої дати припинення газопостачання було направляло на адресу позивача [PERSON] повідомлення (з відміткою про вручення) про припинення газопостачання із зазначенням в повідомленні підстави та дати припинення газопостачання. Зазначені обставини свідчать про те, що позивачу не було відомо про відключення представниками АТ «Криворіжгаз» його будинку за вищевказаною адресою від газопостачання. Крім того, у грудні 2018 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звертались до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (позивача у даній справі) та [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. Підставою для звернення з позовом до суду, стало, те, що 02.08.2018 року за адресою відповідачів представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 3282, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме: «Ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами, а саме у роботу лічильника з гальмуванням виникла підозра щодо зміни конструкції лічильника газу ( відлікового механізму). У зв`язку з сумнівами щодо результатів вимірювання об`ємів газу при візуальній цілісності пломб виникла необхідність ( за домовленістю сторін) провести експертизу лічильника газу». 08.08.2018 року проведено експертизу лічильника за результатами якої складено акт № 585 відповідно до якого виявлено порушення: «змінено конструкцію відлікового механізму, шляхом заміни заводського черв`ячного механізму на інший з іншим шагом різьби. Дані порушення здійсно прихованими заходами, є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника та призвели до недостовірності показів. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації». \~Відповідачам було здійснено нарахування за не облікований об`єм природного газу за період з 02.08.2017 по 02.08.2018 року в розмірі 167630,84 грн. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 26.09.2022 року, яке апеляційною інстанцією від 05.04.2023 року залишено без змін, у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відмовлено оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, із яких достовірно та безспірно вбачається факт втручання відповідача в роботу лічильника. Пунктом 6 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим звернення споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Разом з тим, пунктом 27 розділу ІІІ Правил постачання природного газу визначено, що постачальник є відповідальним, в тому числі за безпідставне припинення газопостачання. Оскільки, судом встановлено, що припинення газопостачання до житлового будинку позивача було проведено незаконно, до теперішнього часу газопостачання споживачеві [PERSON] за адресою його місця проживання не відновлено, а тому порушене право позивача на користування послугами з газопостачання підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України», який на даний час є операторм ГРМ за власний рахунок здійснити заходи з відновлення постачання/розподілу природного газу на об`єкт побутового споживача [PERSON] житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди. Так, за змістом ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до пункту 3Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільнеза власною ініціативою чи за зверненням потерпілоїспростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вказаний висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 638/8636/17-ц. Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому відповідачем ТОВ «Газорозподільні мережі України» моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, розмір якої ніяк не обґрунтований. Доводи, викладені позивачем в позовній заяві зводиться до незгоди позивача з діями представників АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача у частин стягнення моральної шкоди, оскільки ним не надано доказів на підтвердження заявлених ним таких вимог, що на підставі статті 81 ЦПК України, є процесуальним обов`язком позивача. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6Конвенції\~про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1-2\~статті 77 ЦПК України). Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Вказаний правовий висновок відповідає постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, провадження № 14-400цс19. Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем були заявлені вимоги за які він звільнений від сплати судових витрат, а також вимогу про стягнення моральної шкоди та при зверненні із позовом позивачем понесені витрати з оплати судового збору в розмірі\~ 1211,20 грн. Оскільки в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди відмовлено у повному обсязі, то витрати понесені позивачем при зверненні із позовом у розмірі 1211,20 грн. судового збору, залишаються за позивачем.

Outcome: approved