Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , Договору дарування від 11 листопада 1974 року, 1/3 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченим [PERSON] державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори №2за реєстром № 7071. Ухвалою судді від 30.11.2023 року відкрито провадження у вказаній справі. Представник заявниці до суду надала заяву про слухання справи без участі заявника та її представника, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримують у повному обсязі та наполягає на її задоволенні. Заінтересована особа у судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду направили заяви про слухання справи за їх відсутності. Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького надало клопотання про розгляд справи без учаті представника управління. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, 11 листопада 1974 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір\~дарування 1/3 частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченим [PERSON] державним нотаріусом 2 Кіровоградської державної нотаріальної контори за реєстром № 7071(а.с.4-5). Однак, у тексті договору при написанні прізвища заявника державним нотаріусом замість « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Крім того, належність [PERSON] 1/3\~частини будинку\~з надвірними\~будівлями,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] підвтерджується: - копією паспорта громадянина Українии серії [NUMBER] , виданий Кіровським РВУМВС України в Кіровоградській області 18 березня 1997 року на ім`я [PERSON] (а.с. 9); - Держвний акт на право приватної власності на землю серії КР №000003164, виданий 07 грудня 1995 року, головою Кіровоградської міської Ради народних депутатів, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0685 гектарів, виданий на ім`я [PERSON] ; - копією Домової книги в якій під порядковим № 3 власником записана [PERSON] , [INFO] . Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати покласти на заявницю по фактично понесеним витратам.

Outcome: approved