Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

позивач ПрАТ «Львівобленерго» через представника [PERSON] звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 6691,37 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачка допустила після вимкнення самовільне підключення електроустановки до електромережі без порушення схеми обліку з порушенням пломби, внаслідок чого 03.04.2024 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» складено акт про порушення №15306, допущене споживачкою [PERSON] за адресою її проживання по [ADDRESS] . Згаданий акт про порушення складено за участі відповідачки, яка була ознайомлена із ним та підписала вказаний акт без будь-яких зауважень. Крім того, відповідачку [PERSON] повідомлено цим актом про дату, час та місце розгляду вказаного акту комісією Східного РЕМ, куди її запрошено на засідання комісії на 14.05.2024 року. Проте, на вказане засідання комісії відповідачка не з`явилася. За результатами розгляду вказаного акту про порушення №15306 від 03.04.2024 року комісією Східного РЕМ прийнято рішення, оформлене протоколом №15306 від 14.05.2024, відповідно до якого відповідачці проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії на суму 6691,37 грн. Вказане рішення позивача відправлено відповідачці рекомендованим листом 16.05.2024, який вона отримала. При цьому, споживач повинен сплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка, однак такий станом на день звернення до суду з даною заявою, добровільно не оплачений. Відтак, представник позивача просить стягнути із відповідачки на користь позивача суму вартості необлікованої електричної енергії та суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою судді від 18.09.2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, покликаючись на вищевказані мотиви позовної заяви і те, що відповідачка досі не виконала свої зобов`язання перед позивачем, а проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, а відзиву на позовну заяву не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення по справі, а відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання та не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подавала, а тому судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини\~першої та\~другої статті\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою\~ сьомою\~статті 81\~цього Кодексу\~передбачено,\~що докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №152709008 від 15.01.2019. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 319, статті 322 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства. Згідно п. 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Як встановлено судом, що 03 квітня 2024 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» складено акт про порушення №15306, яке допущене споживачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що полягало у «самовільному підключенні електроустановки до електричної мережі без порушення схеми обліку», вчинене відповідачкою після попереднього вимкнення. Крім того, як убачається із матеріалів справи, що акт про порушення складено за участі відповідачки [PERSON] , яка була ознайомлена із цим актом та підписала його без будь-яких зауважень. Крім того, відповідачку [PERSON] повідомлено цим актом про дату, час та місце розгляду вказаного акту комісією Східного РЕМ, куди її запрошено на засідання комісії на 14.05.2024 року, куди вона не з`явилася. Відповідно до 8.4.11 ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у п. 8.4.2 ПРРЕЕ величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу розраховується за формулою 5 глави 8.4 ПРРЕЕ. Відповідно до п.п. 5, п. 8.4.8 ПРРЕЕ нарахування проводиться з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки, або відключення електроустановки споживача до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. За результатами розгляду акту про порушення №15306 від 03.04.2024, комісією 14 травня 2024 року прийнято протокольне рішення, відповідно до якого відповідачці [PERSON] проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії за 984 квт/год на суму 6691,37 грн. Оскільки, відповідачка [PERSON] не з`явилася на вищевказане засідання комісії, а тому протокол засідання комісії по розгляду актів про порушення №15306 від 14.05.2024 року та розрахунковий документ направлено відповідачці 15.05.2024 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення, який вона отримала. Правовідносини з приводу постачання електричної енергії постачальником та її оплати споживачами регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року №312. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. В силу приписів п. 8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка, однак відповідач добровільно такий не сплатив. Стаття 509 ЦК України містить положення про те, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). В силу частини першої статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 7 ст. 56 цього Закону). Згідно статті 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Крім того, правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), зі змінами та доповненнями. Підпунктом 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до пункту 1.2 ПРРЕЕ необлікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно. Згідно підпункту 3 пункту 5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії. Відповідно до пункту 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням. Тлумачення цього пункту ПРРЕЕ дає підстави для висновку, що у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення, такий є дійсним за умови, якщо про це зроблено відмітку в самому акті, і такий підписано не лише представником (представниками) оператора системи, а також двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. В силу приписів пункту 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. За змістом пункту 8.2.4 ПРРЕЕ в разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.01.2020 року в справі №910/17955/17, Суд виснував, що нарахування за недораховану електроенергією є платою за поставлену електричну енергію. Отже, стягнення за актом про порушення є вартістю електричної енергії, яка була фактично спожита, але не врахована засобами обліку. Таким чином, оскільки встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу, отже внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ мав місце недооблік електричної енергії. Нарахування за фактично спожиту електричну енергію, здійснене у відповідності з ПРРЕЕ. При цьому, відповідачкою [PERSON] не надано жодного доказу, який би спростовував факт порушення ним ПРРЕЕ у частині самовільного підключення до електричної мережі оператора системи. За таких обставин, суд вважає доведеним, що [PERSON] , як споживачем, будучи відповідальною за порушення ПРРЕЕ, допущено необліковане споживання електричної енергії за адресою її проживання, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснено позивачем відповідно до ПРРЕЕ, правомірність складання приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» акту про порушення ПРРЕЕ №15306 від 03.04.2024 року відповідачкою не спростовано, а тому суд приходить до переконання про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Ураховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі шляхом стягнення із відповідачки на користь позивача вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 6691,37 грн. Крім того, приписами частини першої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні цього позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому враховуючи повне задоволення цього позову, такий збір слід стягнути із відповідачки на користь позивача. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved