Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

У червні 2022 року представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття, а потім у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Після припинення подружніх відносин неповнолітній [PERSON] та малолітня [PERSON] проживають разом з позивачем. Відповідач не надає позивачу належну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх сина та доньки, що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У серпні 2022 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшов зустрічний позов до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за його адресою проживання, а також стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2022 року у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та об`єднання вимог відмовлено. Постановою колегії суддів Кропивницького апеляційного суд від 22.12.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2022 року скасовано. Направлено справу до Кіровського районного суду м. Кіровограда для продовження розгляду. 16.03.2023 року представник позивача через канцелярію суду подала заяву про зміну предмету позову, в якій просила викласти прохальну частину заяви в наступній редакції: визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної зави до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, а потім в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 23.03.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дітей прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дітей - здійснювати за правилами загального позовного провадження. 31.03.2023 року представником позивача подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просила в задоволенні вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] відмовити, з приводу вимоги про стягнення аліментів - просила встановити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у відповідній частці від дати звернення з зустрічним позовом, визначеній законом виходячи з рівності часток присуджених аліментів на кисть [PERSON] . Згідно ухвали суду від 22.05.2023 року прийнято заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дітей. 13.06.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.08.2023 року за клопотанням представника позивача та представника відповідача витребувано від Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради висновок щодо місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , висновок щодо доцільності визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за його адресою проживання. Витребувано від Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області належним чином засвідчені копії матеріалів перевірки за заявою [PERSON] , [PERSON] від 12.06.2022 року щодо вчинення насильницьких дій [PERSON] щодо дитини. Витребувано від Департаменту освіти та науки Кіровоградської обласної державної адміністрації належним чином засвідчені копії заяви [PERSON] про переведення на умовах неповного робочого дня та наказу по Департаменту про таке переведення. Витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» про перетинання державного кордону України за період з 01.01.2022 року по 10.05.2023 року громадянином України [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер одліковою картки платника податків [NUMBER] ,інформацію, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» про перетинання державного кордону України за період з 01.05.2022 року по 09.08.2023 року громадянкою України [PERSON] , [INFO] . 01.09.2023 року та 18.09.2023 року начальником Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, начальником Державної прикордонної служби України на виконання вимоги ухвали суду від 09.08.2023 року направлено витребувані матеріали та інформацію. Представником Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради 11.04.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 09.08.2023 року подано через канцелярію суду висновок органу опіки та піклування від 20.03.2024 року за №2038/19 та рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 09.04.2024 року №378 про його затвердження. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, заперечила проти задоволення зустрічної позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання також через канцелярію суду подав заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надав заяву, в якій просив провести засідання у його відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2022 року розірвано. Від шлюбу [INFO] народилась [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до характеристики учня 6 класу КЗ «Центральноукраїнський науковий ліцей-інтернат Кіровоградської обласної ради» [PERSON] навчається в закладі з вересня 2021 року. За цей час проявив себе як старанний учень, який на достатньому рівні засвоює всі предмети шкільної програми. Має схильність до гуманітарних наук, з особливою зацікавленістю вивчає українську літературу, історію. На уроках уважний, засвоює навчальний матеріал, вміє його узагальнювати та висловлювати особисту думку як в усній, так і в письмовій формі. У спілкуванні з однокласниками доброзичливий, має не велику кількість друзів. Користується повагою серед ліцеїстів та учительського колективу закладу. Батьки [PERSON] цікавляться навчанням та досягненнями сина, систематично відвідують батьківські збори, спілкуються із вихователем та викладачами щодо навчання та виховання хлопчика. З довідки мовної студії «WOW! English» виданої 13.08.2019 року за період навчання [PERSON] у мовній студії тато, [PERSON] відвідував відкриті уроки та цікавився успішністю [PERSON] в навчанні. Також батько консультувався з вчителем з приводу правильного виконання сином домашніх завдань. Організаційні питання, пов`язані з процесом навчання студента, вирішувалися з татом неодноразово. У довідці виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №14 «Калинка» від 20.06.2022 р. №104/01-12 зазначено, що [PERSON] (2020 року народження) відвідувала дошкільний навчальний заклад з 04.10.2021 року по 10.06.2022 року включно. З 13 червня 2022 року садочок не відвідує. Вихованням, навчанням та оплатою перебування дитини в закладі займався батько [PERSON] . Мати дитини [PERSON] вперше з`явилася в дошкільному закладі в другій половині травня 2022 року. З дозволу батька мати зустрічалась з [PERSON] в присутності вихователів під час прогулянки на ігровому майданчику. Зустрічі матері з дитиною носили епізодичний характер, під час яких матір один раз принесла солодощі, два рази іграшки. Відповідно до витягу з наказу від 07.07.2022 року №144 [PERSON] відрахована зі списків групи №4 дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №14 «Калинка» з 27.06.2022 року у зв`язку з поверненням матері [PERSON] у декретну відпустку. Відповідно до характеристики голови квартального комітету №26 Фортечного району м. Кропивницького, [PERSON] , з кінця листопада 2021 року проживає без реєстрації місця проживання у будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . З травня місяця 2022 року разом з нею в будинку почав проживати син, [PERSON] [INFO] , а з червня 2022 року донька [PERSON] [INFO] . Матір сумлінно і старанно займається вихованням своїх дітей, уважно ставиться до навчання сина та розвитку доньки. Весь вільний час присвячує сину та донці - ходить з дітьми на прогулянки до парку, дитячі майданчики, відвідує дитячі свята. Діти завжди охайні, доглянуті, добре виховані, усміхнені та життєрадісні. З сусідами у дружніх стосунках, користується повагою та авторитетом серед оточуючих. Згідно з довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Кропивницького КМР» від 04.01.2023 року №18 діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , мають підписану декларацію на медичне обслуговування з лікарем педіатром АЗПСМ № 8 КНП «ЦПМСД № 2» м. Кропивницького з 08.07.2022 року. Діти відвідують в амбулаторію в супроводі матері [PERSON] . Останнє звернення матері з дівчинкою було 06.12.2022 р. для проведення вакцинації дифтерії та правця. У характеристиці виданої КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» вказано, що [PERSON] працює в педіатричному відділенні з 2019 р. на посаді сестри медичної палатної. Має практичні знання сестри медичної, організаторські здібності. Надійний помічник лікаря. В колективі співробітників, серед хворих користується заслуженим авторитетом. Сумлінно відноситься до своїх обов`язків. Вимоглива до себе та до товаришів по роботі. Систематично підвищує свої професійні навички. Відвідує загально лікарняні конференції для молодшого медперсоналу, спеціальні заняття. Випускає санбюлетні, готує реферати, проводить бесіди серед хворих дітей та їх батьків. З характеристики виданої КНП «Дитяча міська лікарня» Кропивницької міської ради, вбачається, що [PERSON] , закінчила Кіровоградський медичний коледж ім. Є.Й. Мухіна у 2004 році за спеціальністю - сестринська справа. В дитячій міській лікарні працює з 2019 року на посаді медичної сестри відділення ВЛРКРВ. За час роботи в лікувальному закладі проявила себе грамотним спеціалістом, чуйною людиною та дисциплінованим працівником. До роботи відноситься добросовісно з почуттям відповідальності за будь-яку доручену справу. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. Вимоглива до себе. Приймає активну участь у суспільному житті колективу. Зі змісту характеристики виданою художнім керівником народного ансамблю бального танцю «Конвалія», з`ясовано, що [PERSON] з 2019 року по теперішній час танцює в народному ансамблі. В колективі танцювали також його діти син [PERSON] ([INFO].) та дочка [PERSON] ([INFO]). Сам батько був прикладом для дітей та стимулював їхнє прагнення до навчання хореографічному мистецтву. Його син [PERSON] поза груповими заняттями з ініціативи батька брав і індивідуальні уроки після котрих виступав у різноманітних конкурсах з бального танцю та займав призові місця. Відповідно до характеристики ПВНЗ «Кропивницький інститут державного та муніципального управління» [PERSON] працює в закладі за договором цивільно - правового характеру з 03.06.2019 року. За час роботи проявив себе відповідальним працівником, має високий рівень професійної майстерності. Добре орієнтується в нормативно - законодавчій базі, пов`язаній з виконанням функціональних обов`язків. Вміє ставити мету й досягати її послідовними та логічними діями. Характеризується нестандартним мисленням, креативністю, прагненням до пошуку нових шляхів реалізації задуманого. Згідно до характеристики виданої Державним закладом професійної (професійно - технічної) освіти «Центральноукраїнський професійний будівельний ліцей» [PERSON] обіймає посади юрисконсульта та інженера електронника з березня 2019 року. За період перебування на посаді встиг зарекомендувати себе справжнім професіоналом, відданим і люблячим свою справу. Виконуваний ним великий обсяг робіт свідчить про високий професіоналізм. Відрізняється здатністю аналізувати факти, збирати необхідну інформацію і на підставі цього приймати зважені рішення. Поєднання досвіду роботи з комунікативними здібностями працівника принесли хороший результат закладу. Любить сина, проводить з ним відпустку і весь вільний час. У характеристиці департаменту освіти і науки облдержадміністрації [PERSON] вказано що працює головним спеціалістом відділу технічного нагляду за капітальним будівництвом та ремонтом приміщень бюджетних установ. За час роботи проявив себе як дисциплінований сумлінний працівник. З відповідальністю ставиться до дорученої справи. Має почуття обов`язку, надійний у вирішення завдань повсякденної діяльності. З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] ([INFO].) та [PERSON] ([INFO]). Під час оцінки доводів первісного та зустрічного позовів суд керується положеннями Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України (далі - Конвенція), Сімейним кодексом України (далі - СК України), Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції). У частині першій статті 9 Конвенції передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У частині четвертій статті 29 ЦК України, зазначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Із змісту ч. 4 ст. 19 СК України випливає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування у свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З червня 2022 року діти проживають з гр. [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до акта оцінки потреб сім`ї/особи [PERSON] , складеного фахівцями Кропивницького міського центру соціальних служб, складні життєві обставини в сім`ї відсутні. За місцем проживання створені умови для розвитку та виховання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Акт оцінки потреб сім`ї/особи гр. [PERSON] та акт обстеження умов проживання не складено через його перебування за кордоном. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] пояснила, що бажає визначити місце проживання дітей з нею. [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не з`явився. Адвокат Усатенко В.Ю., який представляє інтереси [PERSON] , повідомив, що його клієнт перебуває за кордоном, бажає визначити місце проживання сина [PERSON] та доньки [PERSON] разом з ним. Малолітній [PERSON] повідомив, що з батьком спілкується у телефонному режимі без перешкод, бажає проживати з матір`ю. В даній справі, при встановлених даних обставинах, суд не може тлумачити як наявність у батька переваги перед матір`ю при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, при цьому приймає до уваги рівність прав обох батьків щодо своєї дитини. Поняття «відірвання, розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дітей у разі визначення їх місця проживання з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з ними, турботою відносно них та участі у їх вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю, щодо встановлення часу спілкування. Діти не бути відірвані, розлучені з батьком, вони проживають на даний період з матір`ю, яка позитивно впливає на їх розвиток та навчання, що знайшло своє беззаперечне підтвердження в суді. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, малолітні діти - [PERSON] ([INFO].) та [PERSON] ([INFO]) з травня/червня 2022 року мешкають разом зі своєю матір`ю за адресою її місця проживання в м. Кропивницькому. Вказані обставини підтверджуються та не заперечуються сторонами. Позивач по справі [PERSON] піклується про них, виконує свої батьківські обов`язки. Обставини, які встановлюють інше, матеріали справи не містять і судом не встановлено. З витягу Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» вбачається, що 18.01.2023 року батько дітей [PERSON] виїхав з території України. Доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач у період проживання дітей з матір`ю піклується про них, суду надано не було. Суд не може взяти до уваги доводи відповідача про те, що позивач викрала доньку, перешкоджає йому у спілкуванні та зустрічами з дітьми, оскільки на підтвердження вказаної обставини суду не було надано жодного доказу. Суд враховує, що відповідач не звертався до органу опіки і піклування, суду з приводу спору щодо способу участі у вихованні дітей, тощо. Таким чином, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітніх дітей, з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, віку дітей, враховуючи їх проживання з матір`ю, з метою забезпечення сталості соціальних зв`язків, а також відсутності доказів негативного впливу матері на дітей, які б унеможливлювали їх спільне проживання, чи негативно б впливали на виховання та розвиток дітей, засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дітей, дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, суд дійшов висновку про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що визначення місця проживання дітей разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] , не є розлученням їх з батьком, який не позбавлений права спілкування з дітьми, а також брати участь у їх вихованні та забезпеченні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю щодо встановлення часу спілкування з дітьми, а у разі недосягнення такої згоди, за рішенням органу опіки та піклування або за судовим рішенням. Крім цього суд зазначає, що визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дітей має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким вони будуть проживати. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приходить до висновку, що вимогу про стягнення аліментів слід задовольнити та стягнути із з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29.06.2022 року і продовжуючи до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , а потім в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до [INFO] . Виходячи із рівності часток присуджених аліментів підлягає задоволенню зустрічна позовна вимога [PERSON] про стягнення на його користь з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2022 року та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до [INFO] Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] 1 073, 60 грн. судового збору на користь позивача та на користь держави 992,40 грн. за вимоги первісного позову та з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. за вимоги за зустрічною позовною заяво. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial