overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з 06 липня 2016 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя із відповідачем не склалося. На даний час вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 06 липня 2016 року позивач та відповідач перебувають в шлюбі, зареєстрованому Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 липня 2016 року, актовий запис № 35 (а.с.4). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача та відповідача зберігати сім`ю, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 20.04.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Оскільки сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння та несумісність характерів, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. Відповідач відзиву не надав, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній», що за правилами ст.128ч.8п.3 ЦПК України вважається, що повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 30 квітня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ, актовий запис №362. Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідачки, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який на сьогоднішній день повнолітній і є студентом 3 курсу Прилуцького технічного фахового коледжу I рівня акредитації, денної форми навчання. Закінчує навчання 15.06.2025 року. Шлюб між ними розірвано. Син проживає з нею, знаходиться на повному її утриманні, відповідач жодної добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно на час навчання дитини, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього аліментів на повнолітнього сина у розмірі 1/8 частки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. На час розгляду справи [PERSON] навчається в Прилуцькому технічному фаховому коледжі I рівня акредитації, денної форми навчання. Закінчує навчання 15.06.2025 року /а.с.7/. Відповідно до довідки Подільського старостинського округу № 87 від 25.07.2024 року, разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , проживає і знаходиться на її утриманні дитина - [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. За викладених обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів на навчання є обґрунтованими, оскільки відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Син позивача продовжує навчання, тобто [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його місячного заробітку (доходу) з часу подання позивачем позовної заяви до припинення сином навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років, тобто до 15.06.2025 року . Згідно ст.141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 1211,20 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем з 03 березня 2016р., який був зареєстрований Відділом ДРАЦС у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 185. Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що фактично вони припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що сімейні відносини припинились, подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи або відзив на позов не подавав, окрім того повідомлявся через оголошення. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім`ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім`ї, за твердженням позивачки неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сімейні відносини між сторонами припнились остаточно і сім`я не може бути відновлена, в зв`язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Приймаючи до уваги, що складання повного тексту рішення потребує значного часу, суд вважає можливим обмежитися складанням і оголошенням вступної та резолютивної частини рішення на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, а складання повного тексту рішення відкласти на строк не більш як п`ять днів, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали її матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] мати позивачки, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3156 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0386) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3356 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0387), які знаходяться на території Ратищівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 14 червня 2018 року заповіт, згідно якого заповіла вказане майно майно позивачці. Позивач проживала зі спадкодавцем до її смерті та прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Зборівської міської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали його матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2404 га (кадастровий номер 6122681100:01:001:0240), яка знаходиться на території Вірлівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3381 га (кадастровий номер 6122681100:01:001:0585), яка знаходиться на території Вірлівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали його матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача, якій на праві власності належали: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області: площею 1,5083 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0117), площею 0,1987 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0551), площею 0,0556 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0983). Також спадкодавцю належав трактор колісний МТЗ 50, заводський номер №473940, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном в користь позивача, склавши 30 травня 2023 року заповіт. Позивач проживав зі спадкодавцем до її смерті, прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали його батьку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, якому на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9268 га (кадастровий номер 6122688600:01:001:0093), яка знаходиться на території Серетецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9268 га (кадастровий номер 6122688600:01:001:0387), яка знаходиться на території Серетецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

31 березня 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, яка проживає та зареєстрована на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначав, що між сторонами є договір постачання електричної енергії, який був укладений відповідно до подачі заяви про приєднання до постачання універсальної послуги, умови договору розміщені на офіційному сайті товариства. Товариство свої зобов`язання по договору виконало в повному обсягу. Відповідачка по місцю свого проживання самовільно підключилась до електромереж внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість за необліковану електричну енергію, тобто збитки в розмірі 22\~782.49 грн. З цих підстав представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача збитки та судовий збір. Представник позивача під час судового розгляду підтримав свої позовні вимоги та просить розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачка в ході судового розгляду була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, відзив в порядку ст.178 ЦПК України до суду не направила. Рух справи 31 березня 2023 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Обставини, які встановлені судом Відповідачка [PERSON] , [INFO] , код [NUMBER] є абонентом мереж товариства. 07 вересня 2022 року працівниками товариства по місцю проживання відповідачки в будинку [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення до електроустановки, що підтверджується Актом про порушення № 8014504, який був складений в присутності відповідача. Відповідачка порушила п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4, 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі по тексту Правила). 29 вересня 2022 року комісією товариства був проведений розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення відповідачем вищевказаних Правил, що склала 7492 кВт*год. на суму 22\~782.49 грн. Під час судового розгляду у відповідачки була можливість надати суду розрахунок вартості не облікованої електроенергії, відповідачка належних та допустимих доказів даного розрахунку суду не надала. Розрахунок збитків судом перевірений складений вірно. З урахуванням вищевказаного суд приходить до висновку, що відповідачка нанесла товариству збитки, які підлягають стягненню в повному обсягу. Судові витрати. При подані позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2684 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

у жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12 лютого 2021 року, від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з`явились, надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2021 року, від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved