Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2008 року між нею та відповідачем Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім?ї, зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2762. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося; вони мають різні погляди на життя; протягом останнього часу між ними почали погіршуватися відносини, що призвело до складнощів у знаходженні рішень у вирішенні проблем; з березня 2022 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На даний час шлюб існує формально. До судового засідання, представником позивачки було подано заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував та пояснив, що з березні 2022 року дружина з дітьми виїхала за кордон де постійно проживає по теперішній час та не має наміру на повернення в Україну. Також зазначив, що з березня 2022 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Суд, заслухав пояснення відповідача, розглянув подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. З березні 2022 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved