Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до Теплицької\~селищної \~ради Гайсинського\~району про\~визнання права\~постійного користування\~земельною ділянкою\~ в\~порядку спадкування\~за законом, вказавши, що [INFO] в м. Києві помер її чоловік [PERSON] , внаслідок його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняла, своєчасно подавши заяву про прийняття спадщини до Теплицької державної нотаріальної контори. До складу спадщини, крім житлового будинку входить також земельна ділянка, загальною площею 0,40 га, розташована на території Теплицької селищної ради (колишня Стражгородська сільська рада) Гайсинського району (до укрупнення районів Теплицького району) Вінницької області. Вказана земельна ділянка належала померлому на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН без номера, виданий 20 серпня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Стражгородської сільської ради народних депутатів Теплицького району Вінницької області. Позивач вказала, що є дружиною [PERSON] та є його спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці заяви на прийняття спадщини не подавали. З метою отримання свідоцтва на право на спадщину на дану земельну ділянку позивач звернулась до державного нотаріуса Теплицької ДНК, але отримала відмову через те, що вказана земельна ділянка знаходилася у спадкодавця в постійному користуванні, але не у власності. В зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за нею право постійного користування на земельну ділянку, загальною площею площею 0,40 га, розташовану на території Теплицької селищної (раніше Стражгородської сільської ради) Гайсинського району Вінницької області, призначену для розширення особистого підсобного господарства (Державний акт на право постійного користування землею за № 57) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовільнити. Від відповідача Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. [INFO] в м. Києві помер [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.11). Позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] (а.с. 10). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,40 га, розташована на території Теплицької селищної ради (колишня Стражгородська сільська рада) Гайсинського району (до укрупнення районів Теплицького району) Вінницької області. Вказана земельна ділянка належала померлому на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН без номера, виданий 20 серпня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Стражгородської сільської ради народних депутатів Теплицького району Вінницької області (а.с.12). Згідно постанови державного нотаріус Теплицької державної нотаріальної контори Лужанська Т.В. 30.10.2024 року № 181/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка розташована на території Стражгородської сільської ради, Гайсинського району Вінницької області (а.с. 15). Відповідно до\~ст.\~7\~Земельного кодексу\~України від\~18.12.1990№\~561-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин\~далі Закон № 561-XII) - постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. 19 Закону№ 561-XII - сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами, зокрема, для особистого підсобного господарства. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст. 23 Закону № 561-XII). У ст. 56 Закону № 561-XII зазначено - що для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування. Загальна площа цих ділянок не повинна перевищувати 1 гектара. 01 січня 2002 року набрав чинності\~ЗК України від 25.10.2001, згідно з ч. 1 ст. 92 якого право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Суд бере до уваги позицію ВП ВС у постанові від 23.06.2020 у справі №179/1043/16-ц, яка з урахуванням позиції ВП ВС, висловленій у постанові від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 прийшла до наступного висновку. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з передбачених у\~статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року\~підстав, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою поза межами підстав, визначених у\~статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою (постанова ВП ВС від 05.11.2019 у справі № 906/392/18). Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також\~стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року\~не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). За встановлених вище обставин, беручи до уваги, що право постійного користування землею відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані, і [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою.

Outcome: approved