Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

12 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за кредитним договором № 217207 в розмірі 16 360 грн. 00 коп., з яких : 8 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 8 360, 00 грн. заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 100391077 в розмірі 28 450 грн. 00 копійок, з яких : 20 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 6 250, 00 грн. заборгованість за відсотками; 2\~200, 00 грн. заборгованість за комісією та судові витрати. В обґрунтування\~заявленого позову\~представник позивача\~посилався на\~те,\~що 12.01.2022\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 217207.\~Згідно п.п.\~1.1\~Договору,\~укладання Договору\~здійснюється сторонами\~за допомогою\~ІТС Товариства,\~доступ до\~якої забезпечується\~Клієнту через\~Веб-сайт\~або Мобільний\~додаток.\~Електронна ідентифікація\~Клієнта здійснюється\~при вході\~Клієнта в\~особистий кабінет,\~шляхом перевірки\~Товариством правильності\~введення одноразового\~ідентифікатора,\~направленого на\~номер телефону\~Клієнта,\~вказаного при\~вході,\~та/або\~шляхом перевірки\~правильності введення\~Пароля входу\~до Особистого\~кабінету.\~Підписанням кредитного\~договору відповідач\~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~умовами Правил\~надання коштів\~у позику\~в тому\~числі й\~на умовах\~фінансового кредиту\~ТОВ «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» 29.02.2024\~року між\~ ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~укладено договір\~Факторингу №\~29022240\~у\~відповідності до\~умов якого\~ТОВ «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» передає/відступає\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому Права\~Вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~ТОВ «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» Права\~Вимоги до\~Боржників,\~вказаних у\~Реєстрі.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~№ 1\~від 29.02.2024\~року до\~Договору факторингу\~№ 29022024\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі16\~360,\~00\~грн.,\~з яких\~:\~8\~000,\~00\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~8\~300,\~00\~грн.\~ заборгованість\~по відсоткам. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. \~ \~ \~ \~ \~29.01.2022року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та відповідачем\~було укладено\~кредитний договір\~ №\~100391077,\~який укладено\~в електронній\~формі в\~особистому кабінеті\~позичальника.\~Відповідно до\~умов договору\~кошти були\~надані ТОВ\~«МІЛОАН» у\~безготівковій формі\~шляхом їх\~перерахування за\~реквізитами платіжної\~картки надані\~відповідачем.\~ \~ \~ \~ \~ \~Підписанням кредитного\~договору відповідач\~підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~наявними схемами\~кредитування,\~отримав проект\~кредитного договору\~з додатками\~(в\~електронному вигляді\~в особистому\~кабінеті),\~ознайомився з\~усіма його\~умовами.\~ 16.07.2024\~року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~укладено договір\~Факторингу №\~16072024\~у\~відповідності до\~умов якого\~ТОВ «МІЛОАН»\~передає/відступає\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому Права\~Вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~ТОВ «МІЛОАН»\~Права Вимоги\~до Боржників,\~вказаних у\~Реєстрі.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~від 16.07.2024\~року до\~Договору факторингу\~№ 16072024\~ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~100391077в розмірі 28 450, 00 грн., з яких : 20 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 6 250, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 2\~200,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Відповідачем надано відзив на позов де останній зазначив, що позов не визнає. Розрахунок заборгованості за договорами здійснено ТОВ «ЄАПБ» . Спірною та недоведеною є сума заборгованості, яка передана новому кредитору за договором факторингу. До позову не доданий розрахунок заборгованості або виписка по рахунку заявника про суму кредиту та її зарахування на рахунок відповідача. Розрахунки заборгованості оформлені не належним чином і не є первинною документацією. Позивачем не надано належних, достовірних доступних та допустимих доказів про те що відповідачу було надано кредит, про наявність заборгованості та її розмір. Просив відмовити у задоволенні позову. Представником позивача надано відповідь на відзив, де зазначила що відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто він самостійно для себе визначив необхідний обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалося електронним підписом Позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до Договору, укладеного в письмовій формі. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним кредитором не було б укладено. Крім того, зазначив що позивач не є банківською установою, а отже і не може надати жодної інформації на підтвердження зарахування кредитних коштів, однак відповідач як власник рахунків може самостійно отримати виписку по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів. Просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача Стеценко В.І. в судове засідання не з`явилася, у відповіді на відзив просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 217207. Згідно п.п. 1.1 Договору, укладання Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер телефону Клієнта, вказаного при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом у Особистому кабінеті. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». \~ \~ \~ \~ \~29.02.2024\~року між\~ ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~укладено договір\~Факторингу №\~29022240\~у\~відповідності до\~умов якого\~ТОВ «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» передає/відступає\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому Права\~Вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~ТОВ «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» Права\~Вимоги до\~Боржників,\~вказаних у\~Реєстрі.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~№ 1\~від 29.02.2024\~року до\~Договору факторингу\~№ 29022024\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі16\~360,\~00\~грн.,\~з яких\~:\~8\~000,\~00\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу;\~8\~300,\~00\~грн.\~ заборгованість\~по відсоткам. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 29.01.2022року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 100391077. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до умов договору кошти були надані ТОВ «МІЛОАН» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки надані відповідачем. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з наявними схемами кредитування, отримав проект кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті) ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового становища а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 16072024\~у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~Реєстру боржників\~від 16.07.2024\~року до\~Договору факторингу\~№ 16072024\~ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~100391077в розмірі 28 450, 00 грн., з яких : 20 000, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 6 250, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 2\~200,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ З моменту отримання права вимоги до відповідача, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). При укладанні кредитних договорів сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та відповідачем підписано графік платежів. За ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд вважає доведеними позивачем позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору № 217207 від 12.01.2022 року, кредитного договору № 100391077 від 29.01.2022 року, факт отримання відповідачем грошових коштів, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за ними шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи. Заборгованість підтверджується представленими позивачем розрахунками заборгованості, які є арифметично правильним та не спростовані відповідачем. Посилання відповідача на те, що позивач не надав належних доказів, а тому його позов не доведений, є передчасним, оскільки позивач надав всі наявні документи. При цьому відповідачем не спростовано надані докази і вимоги про визнання цього договору недійсним, зміни або розірвання його ним не заявлялись. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач як власник банківських рахунків не був позбавлений можливості надати суду докази на підтвердження не надходження коштів на його рахунки. Крім того, відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved