Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

09.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»\~звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020 у розмірі\~102 180 грн 44 коп., судовий збір у розмірі\~2422 грн 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 4 500 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 11 січня 2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22034000269933 про встановлення кредитного ліміту, згідно якого банком надано грошові кошти (кредит) у вигляді кредитної лінії в сумі 74 400 грн строком на 60 місяців з оплатою процентів в розмірі\~0,001% річних за строкову заборгованість і в розмірі 56,00% річних - за прострочену заборгованість; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 11.01.2020 по 10.05.2021 в розмірі 5% від суми кредиту, з 11.05.2021 по 10.08.2022 4% від суми кредиту, з 11.08.2022 по 10.11.2023 3% від суми кредиту з 11.11.2023 по 11.05.2025 1,95% від суми кредиту. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі 74 400 грн встановленому договором. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 12 липня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 102 180,44 грн., яка складається з: 78 089,77 грн. - залишок простроченого кредиту; 24090,67 грн. - залишок прострочених комісій, що вбачається з виписок з особового рахунку відповідача та розрахунку заборгованості за кредитним договором. 12 липня 2023 АТ «Банк Кредит Дніпро» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу №12/07/23, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 102 180,44 грн. 06 березня 2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до відповідача за кредитним договором у сумі 102 180,44 грн. В ході факторингового ланцюгу право вимоги перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до боржника в розмірі 102 180,44 грн. Позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020, а саме 18 березня 2024 відправив лист-повідомлення про погашення кредиту, зазначивши про намір стягнення заборгованості в судовому порядку, якщо це не буде здійснено. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Оскільки відповідач не виконав умови договору та не погасив заборгованість представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020 року у розмірі 102 180 грн 44 коп., судовий збір у розмірі\~2422 грн 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 4 500 грн 00 коп. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 цивільну справу передано в провадження судді Кудрявцевої Т.О. Ухвалою від 13.05.2024 року суддя Кудрявцева Т.О. відкрила провадження у справі та\~призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 11 січня 2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір №22034000269933 про встановлення кредитного ліміту, згідно якого банком надано грошові кошти (кредит) у вигляді кредитної лінії в сумі 74 400 грн строком на 60 місяців з оплатою процентів в розмірі\~0,001% річних за строкову заборгованість і в розмірі 56,00% річних - за прострочену заборгованість; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 11.01.2020 по 10.05.2021 в розмірі 5% від суми кредиту, з 11.05.2021 по 10.08.2022 4% від суми кредиту, з 11.08.2022 по 10.11.2023 3% від суми кредиту з 11.11.2023 по 11.05.2025 1,95% від суми кредиту. В матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, який також було підписано [PERSON] 11 січня 2020 року, в якому була надана інформація, зокрема, ліміт кредиту\~74\~400,00 грн, строк кредитування\~60 місяців, реальна річна процентна ставка - 56,00%. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування вказаними коштами підтверджується долученими до справи виписками по особовому рахунку [PERSON] в АТ «Банк Кредит Дніпро» з 11 січня 2020 року по 11 липня 2023 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 11 липня 2023 року за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020 року обліковується заборгованість в сумі 102 180 грн 44 коп., з яких: 78 089,77 грн. - залишок простроченого кредиту; 24090,67 грн. - залишок прострочених комісій. Судом також встановлено, що 12 липня 2023 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №12/07/23, за умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. З витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 12/07/23 від 12 липня 2023 року судом встановлено, що від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020 року на загальну суму 102 180 грн 44 коп. В подальшому, на підставі договору факторингу № 06/03/24, укладеного 06 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020 року на суму 102 180 грн 44 коп., що також підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з реєстру боржників від 06 березня 2024 року до договору факторингу № 06/03/24 від 06 березня 2024 року. Матеріалами справи також підтверджено, що ТОВ «Юніт Капітал» було направлено на адресу відповідача 18 березня 2024 року повідомлення вих. № 25770520957/ВМ від 18 березня 2024 року про відступлення права вимоги, погашення кредитної заборгованості, із зазначенням про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Частиною 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Звертаючись із позовом до суду, представник ТОВ «Юніт Капітал» посилався на те, що позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] на підставі договору факторингу № 06/03/24, який укладено 06 березня 2024 року, що підтверджується наявними у справі доказами. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтями 1046, 1049 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, судом встановлено факти укладення між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 22034000269933 про встановлення кредитного ліміту від 11 січня 2020 року, отримання відповідачем коштів за умовами кредитного договору і користування вказаними коштами, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за зазначеним кредитним договором, суд дійшов висновку про доведеність факту укладення вказаного договору. Крім того, існування заборгованості у відповідача за кредитним договором № 22034000269933 від 11 січня 2020 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем. Суд також приймає до уваги ту обставину, що АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги щодо заборгованості відповідача за вищевказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал», і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4 500 грн, що підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 06 березня 2024 року, який укладений між АБ «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро\~адвоката Тараненка А.І., який діє на підставі статуту, та ТОВ «Юніт Капітал»; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24 квітня 2012 року; довіреністю ТОВ «Юніт Капітал» від 22 лютого 2024 року; додатковою угодою № 1 від 06 березня 2024 року до договору про надання правничої допомоги № 06032024 від 06 березня 2024 року; протоколом погодження вартості послуг за договором про надання правничої допомоги №06032024 від 06.03.2024. На підставі викладеного,

Outcome: approved