Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

14 серпня 2024 року представник [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що будинковолодіння по [ADDRESS] , є майном колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року голова колгоспного двору була [PERSON] та членами цього колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , а тому спірне будинковолодіння було їх спільною сумісною власністю і кожен з них мав рівну частку у ньому по 1/3 частині. Однак, [PERSON] за життя не отримала правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок та не зареєструвала своє право власності у встановленому порядку. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщина відкрилася на 1/3 частку будинковолодіння, на яку вона мала право, як член колгоспного двору. Спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка оформила своє спадкове право на частину спадкового майна. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщина відкрилася на 1/3 частку будинковолодіння, на яку він мав право, як член колгоспного двору. Спадщину прийняла його дочка [PERSON] , яка оформила своє спадкове право на частину спадкового майна. Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] . Однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав на дане будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа та зареєстрованого права власності на нього. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , побудований у 1972 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Згідно довідки Старокостянтинівського міського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації № 946 від 07.09.2018 року право власності на будинковолодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно довідки Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 31.07.2024 року, згідно архівних даних (погосподарських книг) Ладигівської сільської ради за 1991-1995 роки № 6, господарство [PERSON] , яке розташоване в [ADDRESS] , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року у вказаному господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] та члени двору: чоловік [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] . Під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належав до суспільної групи колгоспний двір й станом на 15.04.1991 року головою цього колгоспного двору була [PERSON] та членами двору були її чоловік [PERSON] , та її дочка [PERSON] , тому зазначений будинок є їх власністю у рівних частка, тобто по 1/3 частині кожному. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області померла [PERSON] . На день смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] , дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , внуками [PERSON] і [PERSON] 26 грудня 2018 року за заявою [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 629/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 26.03.2019 року на ім`я [PERSON] . державним нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно, зокрема, на земельну ділянку. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 25.07.1977 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1997 року, згідно якого позивач після одруження змінила прізвище на [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , серії [NUMBER] від 30.07.2018 року; матеріалами спадкової справи № 629/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом до майна померлої [INFO] , був її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [INFO] в с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області помер [PERSON] . На день смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживала в [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , внуками [PERSON] і [PERSON] 13 серпня 2020 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №349/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 04.01.2021 року на ім`я [PERSON] . державним нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно, зокрема, на земельну ділянку. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , серії [NUMBER] від 24.02.2020 року; матеріалами спадкової справи № 349/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] , спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого [INFO] , була його дочка [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняли спадщину. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . 26 березня 2019 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені судом докази підтверджують, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] , відносився до суспільної групи «колгоспний двір» та належав [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка станом на 15.04.1991 року була головою двору та членами двору були її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , та її дочка [PERSON] . Вказаний житловий будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] , а тому в порядку спадкування перейшов до її спадкоємців першої черги за законом дочки [PERSON] та чоловіка [PERSON] , та після смерті останнього до дочки [PERSON] . З огляду на викладене, за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а саме: 1/3 частку, на яку має право, як член колгоспного двору + 1/3 частка, на яку має право в порядку спадкування після смерті [PERSON] + 1/3 частка, на яку має право в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved