Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього боргу за кредитним договором у розмірі 104124,15 грн. та 3028 грн. судового збору. В обґрунтування позову покликається на те, що 05.11.2020 сторони уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-846210.1 (далі - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, ц межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів у рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Позичальнику у рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів у розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. 10.06.2021 у рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G02.10701.008179903\~у розмірі\~50681\~(п`ятдесят\~тисяч шістсот\~вісімдесят одна)\~гривня 00 копійок (надалі - Транш). Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем. Вказане узгоджується з п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору. Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором Відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону CMC-повідомлення на номер [NUMBER] , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком у повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 цього Договору ( 0991154251), коду, отриманого за допомогою СМС- повідомлення згідно з п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553. На підтвердження викладеного надається належним чином засвідчена копія Реєстру СМС-повідомлень за квітень 2023 року, оформленого на виконання Договору надання послуг № 01/15082016, укладеного 15.08.2016 між Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно з котрим обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного Договору. Під № 249 у вище вказаному Реєстрі CMC-повідомлень наявне CMC-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: [NUMBER] , та отриману від Відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого CMC-повідомлення Банку. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника. Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши Відповідачу 10.06.2021 у рамках Кредитного договору Транш за номером № G02.10701.008179903 у розмірі 50681 (п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок. Однак, Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 104121,15 грн. Враховуючи наведене, а також те, що станом на дату подання позовної заяви Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, Позивач був вимушений звернутись до суду із цим позовом. Ухвалою від 11.10.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 29). Представниця Позивача у судове засідання не з`явилася, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте у позовній заяві зазначає, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування ухвали про відкриття провадження у справі та примірника позовної заяви за адресою його реєстрації (а. с. 31, 38), а також через оголошення на сайті (а. с. 43). До суду повернувся конверт з відміткою про невручення поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а. с. 39-42). У пункті 4 частини 8 статті 128 ЦПК України зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Аналогічна позиція міститься у Постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. Водночас, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка у судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка у судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суду також не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача прибути у судове засідання, прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечити участь у судовому засіданні уповноваженого представника. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням заочного рішення. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частинах 1 та 3 статті 13\~ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 05.11.2020 сторони уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-846210.1 (а. с. 4-5). Відповідно до Кредитного договору сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, ц межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів у рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Позичальнику у рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів у розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. 10.06.2021 у рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G02.10701.008179903 у розмірі 50681 (п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок, підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, що додаються (а. с. 14). Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем (а. с. 6-9). Вказане узгоджується із п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору. Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором Відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону CMC-повідомлення на номер [NUMBER] , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком у повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 цього Договору ( 0991154251), коду, отриманого за допомогою СМС- повідомлення згідно з п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553. На підтвердження викладеного надається належним чином засвідчена копія Реєстру СМС-повідомлень за червень 2021 року, оформленого на виконання Договору надання послуг № 01/15082016, укладеного 15.08.2016 між Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно з котрим обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного Договору (а. с. 12-13). Під № 249 у вище вказаному Реєстрі CMC-повідомлень наявне CMC-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: [NUMBER] , та отриману від Відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого CMC-повідомлення Банку. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника. Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши Відповідачу 10.06.2021 у рамках Кредитного договору Транш за номером № G02.10701.008179903 у розмірі 50681 (п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У частині 1 статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.\~612\~ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав. Як вбачається з довідки-розрахунку, станом на 30.08.2024 загальна сума заборгованості за кредитом становить 104121,15 грн., яка складається із: 44799,25 грн. - прострочений борг; 21691,11 грн. - прострочені проценти; 37630,79 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту (а. с. 17). Заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків [NUMBER] (а. с. 15-16). Позивач направляв Відповідачу вимогу від 09.07.2024 про усунення порушення кредитних зобов`язань (а. с. 18-19), однак останній належним чином не відреагував та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення суми прострочених боргу та процентів є підставними, оскільки суд встановив, що дійсно у Відповідача наявна заборгованість по Кредитному договору. Разом з тим, Позивач, у розмір заборгованості, заявленої у позові, крім заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, включив заборгованість за обслуговування кредиту у сумі 37630,79 грн. Відповідно до абзацу третього частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно зі частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої\~статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає\~Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, положення укладеного між сторонами Кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними. Відповідно до частину 2\~статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи наведені правові висновки, позовна вимога про стягнення з Відповідача заборгованості за обслуговування кредиту є необґрунтованою і у цій частині позов задоволенню не підлягає. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1933,64 грн (з розрахунку 66490,36 грн/104121,15 грн. х 3028).

Outcome: partial