Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , з посиланням на те, що 21 січня 2005 року розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації Київської області №34 «Про видачу державних актів на право спільної часткової власності на землю для ведення особистого селянського господарства на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району» видано державний акт на право спільної часткової власності на землю для ведення особистого селянського господарства відповідно до нижче вказаних розмірів земельних ділянок із земель запасу на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району, згідно затвердженої технічної документації, а саме за №35 - [PERSON] , площею 1 га. На виконання вищевказаного розпорядження 04 березня 2005 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №257497 зі списком співвласників земельних ділянок ( [PERSON] - 35 у списку). Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №010534900027. Кадастровий номер земельної ділянки: 3224282800:02:002:0001, загальною площею 148,6671 га. В подальшому розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації №8 від 02 січня 2018 року внесено зміни до розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації від 21 січня 2005 року № 34 «Про видачу державних актів на право спільної часткової власності на землю для ведення особистого селянського господарства на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району», а саме: в розпорядженні у всіх відмінках слова «спільна часткова власність» замінено на «власність». Слова «видати державний акт на право спільної часткової власності на землю для ведення особистого селянського господарства відповідно до нижче вказаних розмірів земельних ділянок із земель запасу на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району, згідно затвердженої п.1 цього розпорядження технічної документації» замінити на «передати у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Журавлиської сільської ради». [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина. Він є особою, яка прийняла спадщину та є єдиним спадкоємцем за законом. 11 жовтня 2024 року він звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 1/147 частини земельної ділянки розташованої на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області з кадастровим номером: 3224282800:02:002:0001, на що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане майно. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] на 1/147 частину земельної ділянки кадастровий номер: 3224282800:02:002:0001, загальною площею 148,6671 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 257497 виданим 04 березня 2005 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації Київської області від 21 січня 2005 року № 34, та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534900027. Представник позивача до суду подала клопотання про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду від селищної ради подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами, позовні вимоги визнано. Представники третіх осіб: Ставищенської державної нотаріальної контори та Головного управління Держеокадастру в місті Києві та Київській областів судове засідання не прибули, про час, дату та місце розглояду справи треті особи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 21 січня 2005 року Ставищенською районною державною адміністрацію прийняте розпорядження № 34 «Про видачу державних актів на право спільної часткової власності на землю для ведення особистого селянського господарства на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району», яким затверджено технічну документацію розроблену державним підприємством „Київський науково- дослідний та проектний інститут землеустрою та вирішено видати державний акт на право спільної часткової власності на землю для ведення особистого селянського господарства відповідно до нижче вказаних розмірів земельних ділянок із земель запасу на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району, на ім`я 147 співвласників, в тому числі під порядковим номером 35 [PERSON] . 04 березня 2005 року на бланку серія ЯА № 257497 на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації від 21 січня 2005 року № 34 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 148,6671 га кадастровий номер: 3224282800:02:002:0001, що знаходиться на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області переданої для ведення особистого селянського господарства на ім`я [PERSON] та 146 співвласників, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010534900027, що підтверджується копіями: вказаного державного акта, архівними витягами розпоряджень Ставищенської РДА №34 від 21.01.2005 року та № 8 від 02.01.2018р. та архівного витягу (а.с. 28-30, 31, 34-35). Із матеріалів спадкової справи (а.с. 72-99) вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яку прийняв позивач, та є єдиним спадкоємцем за законом. 11 жовтня 2024 року позивач звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 1/147 частини земельної ділянки розташованої на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області з кадастровим номером 3224282800:02:002:0001, загальною площею 148,6671 га. За результатом розгляду вищевказаної заяви нотаріусом Ставищенської державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане майно. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спвадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.18., 4.20. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. З вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 1 статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до вимог статті 202 Земельного Кодексу України (в редакції чинній з 01.01.2002 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає,\~що [PERSON] за життя набула право власності на 1/147 частину земельної ділянки кадастровий номер: 3224282800:02:002:0001 і це право увійшло до спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої, а позивач в свою чергу прийняв спадщину після смерті останньої, і оскільки позов визнається відповідачем, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved