Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить встановити факт самостійного виховання ним своєї доньки [PERSON] та факт їх спільного проживання, припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебував у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну доньку [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2010 року шлюб було розірвано, визначено місце проживання доньки разом з матір`ю та стягнуто з нього аліменти на утримання доньки. [PERSON] вже тривалий час проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, тобто він самостійно займається вихованням дитини, оплачує її навчання та додаткові заняття, опікується її здоров`ям та забезпечує належні соціально-побутові умови проживання та харчування. [PERSON] вже тривалий час проживає окремо від доньки та найближчим часом збирається виїхати на постійне місце проживання за кордон. У такий спосіб вона самоусунулася від її утримання та виховання, щодо проживання доньки з батьком не заперечує. Встановлення факту самостійного виховання доньки йому необхідно для реалізації своїх соціальних прав. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, іншим особам аліменти не виплачує, працевлаштована. Ухвалою від 02 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. У заяві від 26 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] просить розглянути справу без участі представника позивача та позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] у заяві від 26 листопада 2024 року підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2010 року у справі № 2-2740/10. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2010 року у справі № 2-2740/10 доньку Віолетту у разі проживання батьків окремо після розлучення залишено проживати з матір`ю, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 16 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Місце проживання позивача зареєстроване за адресою [ADDRESS] з 05 травня 2020 року, [PERSON] - з 01 серпня 2023 року, про що свідчать витяги з реєстру Рівненської територіальної громади № 2024/006334638 від 30 травня 2024 року та № 2024/000657850 від 19 січня 2024 року. Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СКУкраїни зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273СК України має на меті скасування їх присудження. Факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки сторін в розмірі 1/4 заробітку щомісячно не суперечить положенням сімейного законодавства та не є обтяжливим для відповідача. З огляду на визнання позову відповідачем, наявні підстави для припинення стягнення аліментів на утримання дочки з батька (позивача) на користь відповідача (матері) та стягнення їх з відповідача на користь позивача, а отже, позов в цій частині належить задовольнити. Щодо вимоги про встановлення факту самостійного виховання батьком своєї доньки суд зазначає таке. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою\~статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то\~факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Такі висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22. Враховуючи, що у спорі щодо припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів обставини виконання батьками обов`язків з виховання дитини не входять до предмета доказування, позовна вимога про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком задоволенню не підлягає. За таких обставин позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнений. На \~підставі \~наведеного \~та \~

Outcome: approved