Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У серпні 2024 року Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на її користь грошові кошти за ненадані медичні послуги у загальному розмірі 113198,26 грн., з яких: за ненадані медичні послуги - 90944 грн. 00 коп., 3 % річних - 5758,57 грн., інфляційне нарахування - 16495,69 грн., а також судовий збір і витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 11 лютого 2022 року між Сторонами укладений Договір №129Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт», за умовами якого медичний заклад зобов`язався надати пацієнту медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та Додатком до нього, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором. Вартість послуг за договором склала 72044,00 грн. і була оплачена. Крім того, 11.02.2022 року між позивачкою і ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено додаткову угоду за умовами якої за побажанням клієнта було призначено індивідуального лікаря пологів позивачки. Вартість такої послуги склала 19600,00 грн. і була оплачена. Проте, у зв`язку з військовою агресією проти України Позивач змушена була народити дитину в іншому медичному закладі. У червні 2022 р. Позивач на електронну пошту Відповідача направила заяву про повернення сплачених коштів, однак Відповідач досі гроші не повернув. Тому, Позивач просить стягнути сплачені кошти, в загальному розмірі 113198,26 грн. (без врахування 700,00 грн. страхового платежу), а також 3 % річних та інфляційні втрати. Ухвалою суду від 16.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача доказів. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. 13.09.2024 року до суду надійшли витребувані судом документи, а також відзив на позов, у якому Відповідач позов не визнав, зазначив, що визнає факт укладення вказаного у позові договору, та сплату Позивачем усіх зазначених сум. Також, зі сплаченої Позивачем суми також оплачено страховий платіж в сумі 700,00 грн. по укладеному договору добровільного страхування. З 06.03.2024 р. відповідач був вимушений зупинити роботу через ведення воєнних дій, будівля пологового будинку була пошкоджена, діяльність Відповідача була зупинена. Згідно з витягом з медичної карти, позивачка скористалась частиною послуг, а саме повторною консультацією акушера-гінеколога 11.02.2022 р. - 800,00 грн., та консультацією лікаря-анестезіолога 11.02.2022 р. - 800,00 грн. Таким чином, поверненню підлягає сума 69744,00 грн. (72044 - 700 - 800 - 800). Відповідач не визначає вимог щодо нарахування втрат від інфляції і трьох процентів річних, оскільки невиконання зобов`язань за договором стало наслідком форс-мажорних обставин - ведення воєнних дій, а тому в силу ст. 617 ЦК України відповідач звільняється від відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦК України. Також, відповідач зазначає, що копія заяви від 14.06.2022 р. не є належним доказом повідомлення про повернення коштів відповідно до розділу 10 Договору, оскільки з нього неможливо зрозуміти, яку саме суму коштів позивачка просила повернути, та відсутні реквізити для повернення. Надана позивачкою копія вимоги без дати, і яка начебто була отримана ТОВ «Лелека» 17.02.2023 р. за трекінгом Укрпошти не відслідковується. Також, відповідач заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу. Крім того, відповідач просив суд при ухваленні рішення розстрочити його виконання на 12 місяців зі сплатою щомісячно по 7445,33 грн. 16.09.2024 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що підстави для вирахування вартості двох консультацій по 800,00 грн. відсутні, оскільки пунктом 8.8 Договору передбачено, що факт надання медичних послуг підтверджується Актом приймання-передачі медичних послуг, і такий акт відповідач суду не надав. Щодо стягнення втрат від інфляції і трьох процентів річних вказує, що такі не є штрафними санкціями, і нараховуються незалежно від вини особи у разі прострочення грошового зобов`язання. Зі змісту листування між позивачем і відповідачем слідує, що ТОВ «Лелека» було достовірно відомо про те, які кошти просить повернути позивачка і в якому розмірі, однак з моменту відновлення роботи відповідача пройшло більше двох років, але кошти він так і не повернув. Клопотання відповідача про розстрочку виконання вважає необґрунтованим і передчасним, таке клопотання відповідач вправі заявити в порядку виконання рішення. 14.10.2024 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів, що підтверджують витрати на правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн. понесені Позивачем. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 11 лютого 2022 року між Сторонами укладений Договір №129Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт», за умовами якого медичний заклад зобов`язався надати пацієнту медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та Додатком до нього, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором. Вартість послуг за договором складає 72044,00 грн. Також, 11.02.2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання медичних послуг, відповідно до якої за побажанням Клієнта медичний заклад призначає індивідуального лікаря для проведення пологів. Вартість такої послуги складає 19600,00 грн. Відповідно до п. 3.1 Договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу пацієнту, в межах договору. Пунктом 8.8 Договору передбачено, що факт надання медичним закладом медичної допомоги/медичних послуг та факт їх отримання Пацієнтом підтверджується відповідною медичною документацією та оформлюється Актом приймання-передачі медичних послуг. Згідно п. 9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та на умовах цього договору. Відповідно до п. 10.1 Договору, дія договору припиняється, зокрема у разі проведення пологів пацієнтом у іншому лікувальному закладі. Пунктом 11.2 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами із врахуванням вимог п. 8.4. договору і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Також, суду наданий суду договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби від 11.02.2022 р. № 7619/999/318/210003703, сторонами якого вказані Позивач та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», відповідно до змісту якого Позивач застрахувалась у разі настання страхових випадків, сума страхового платежу - 700,00 грн.; вигодонабувачем визначено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». Згідно з рахунком-фактурою № 71598 від 11.02.2022 р., до складу вартості медичних послуг включено страховий платіж - 700,00 грн. Позивачем сплачені медичні послуги в розмірі 72044,00 грн., та 19600,00 грн., відповідачем ці обставини не оспорюються. У наданому Відповідачем скріншоті сторінки, на якій вказано «Медична карта [PERSON] », вказано «консультація акушера-гінеколога (повторна), консультація лікаря-анестезіолога, 11.02.2022, у графі статус міститься позначка «прийом завершено». У Прейскуранті послуг вказано, що вартість консультацій акушера-гінеколога та лікаря-анестезіолога - по 800,00 грн. 21.02.2022 р. позивачка провела пологи у іншому лікувальному закладі у м. Львів. У подальшому, на сайті Відповідача розміщено оголошення про припинення роботи через війну. 14.06.2022 року Позивач направила на електронну адресу Відповідача заяву про повернення коштів за невикористані послуги, а 23.06.2022 р. отримано підтвердження від Відповідача про отримання заяви. 15.02.2023 року позивач направила письмову вимогу Відповідачу про повернення сплаченими нею коштів, однак будь-якої відповіді від Відповідача не отримано. У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд зазначає, що 11.02.2022 року між Сторонами укладено договір про надання медичних послуг, сплачених Позивачем у повному обсязі. Вказані обставини визнані відповідачем. Суд приймає до уваги, що у Договорі про надання медичної допомоги визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 72044,00 грн., з яких вказано страховий платіж 700,00 грн., та безпосередньо медичні послуги - 71344,00 грн. та 19600,00 грн., а всього 90944,00 грн. Відповідачем зазначено, що згідно з Договором №651ВП/09/2021, останній надано послуги на суму 1600,00 грн. - дві консультації лікарів. Водночас, суд зазначає, що на підтвердження факту надання таких послуг, Відповідач в порядку п. 8.8 Договору не надав суду Акт приймання-передачі таких послуг. Також, будь-якої належної медичної документації на підтвердження цього факту Відповідач також не надав, наданий скріншот не може вважатись медичною документацією, яка ведеться у встановленому законом порядку, з нього неможливо встановити хто і коли вносив відповідний запис до програми. Таким чином, сума ненаданих медичних послуг складає 90944,00 грн. Суд звертає увагу, що у цій справі договір між сторонами було припинено з проведенням пологів позивачкою у іншому закладі ще 21.02.2022 року, тобто до початку введення воєнного стану. Суд також враховує, що обставини воєнних дій офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити, та неповернення коштів могло бути спричинено такими обставинами. Водночас, наявність форс-мажорних обставин не звільняє Відповідача від обов`язку повернення коштів за медичні послуги з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню сума 90944,00 грн. У частині вимог про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних суд зазначає таке. Як роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2023 р. у справі № 920/505/22, в будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести що кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконанні нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного зобов`язання. Суд звертає увагу, що три проценти річних і втрати від інфляції нараховані Позивачем не у зв`язку із неналежним виконання умов договору в частині надання медичних послуг, а у зв`язку з безпідставним неповерненням отриманих грошових коштів. Так, заява про повернення коштів надана Відповідачу у червні 2022 р., при цьому доказів повернення коштів і на даний час не надано. Суд відхиляє доводи Відповідача про неналежність як доказу копії такої заяви, оскільки заява про повернення коштів була прийнята і це підтверджено, зі змісту заяви зрозуміло суть вимог. На переконання суду, Відповідач не надав доказів, які би свідчили, що наявність військового стану перешкодила йому повернути сплачені позивачкою грошові кошти за ненадані послуги станом на 01.07.2022 р. і навіть до цього часу. Тому, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає, що в частині стягнення нарахування трьох процентів річних і втрат від інфляції, з Відповідача підлягають стягненню суми 5 758,57 грн. - 3 % річних, 16495,69 грн. - інфляційні втрати, за період з 01.07.2022 по 09.08.2024. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача на користь Позивача суму судового збору у розмірі 1 211,20 грн. Надаючи оцінку клопотанню Відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає, що значна кількості судових справ стосовно Відповідача не може бути підставою для розстрочки виконання рішення. Доказів такого матеріального стану, який би свідчив про наявність реальних підстав для розстрочки, Відповідач суду не надав. З урахуванням тривалості невиконання Відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів, суд вважає таке клопотання безпідставним на цій стадії судового провадження, і тому в його задоволення слід відмовити. Крім того, Позивачем заявлено до компенсації суму 10 000 грн. за надання їй правничої допомоги. На підтвердження суми правової допомоги надано: Договір про надання правової допомоги №0107/1 від 01.07.2024 р. з адвокатом Хомик Г.М., Додаток № 1 до Договору з переліком послуг і їх вартістю на загальну суму 10000,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги від 01.10.2024 р., де зазначені надані адвокатом послуги на загальну вартість 10 000,00 грн., детальний опис наданих послуг. Відповідач заперечив щодо суми наданої правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку заявленій сумі витрат на правничу допомогу 10 000,00 грн. у сукупності зі складністю справи, обсягом правничої допомоги і ціною позову, суд виключає заявлену послугу «опрацювання, правовий аналіз, підготовка наданих Клієнтом документів, побудова позиції», оскільки така послуга фактично дублює надання консультації, що також включено до переліку послуг. В іншій частині суд не вбачає підстав для зменшення заявлених витрат на правничу допомогу. Тому, суд стягує на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved