Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , на її користь пеню в розмірі 133 809 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі виконавчого листа № 2-2803/01 виданого 17.12.2001 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за період з 26.11.2011 по 30.09.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вказане рішення суду належним чином не виконує, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 133 809,00 грн., що є підставою для стягнення з нього пені відповідно до ст. 196 СК України. Ухвалою суду від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження з викликом учасників справи в підготовче засідання, що було призначене на 04.09.2024, яке неодноразово було відкладено у зв`язку з відпусткою судді. Ухвалою суду від 01.11.2024 задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27.11.2024. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17 грудня 2001 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя було видано виконавчий лист №2-2803/2001, згідно якого було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітків щомісячно, починаючи з 26.11.2001 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.43). Постановою державного виконавця Комунарського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції від 19.06.2014 було відкрито виконавче провадження № 43764490 про примусове виконання виконавчого листа №2-2803/01 виданого 17.12.2001 (а.с.18). Згідно листа начальника Комунарського відділу державної Виконавчої служби у міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №59692/2 від 01.07.2024, загальна сума заборгованості в рамках виконавчого провадження №43764490 станом на 01.07.2024 становить 211 773,25 грн., з них 63 074,36 грн. сума штрафу, 13 518,08 грн. виконавчий збір, 135 180,81 грн. сума заборгованості зі сплати аліментів (а.с.128). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.07.2024 складеного державним виконавцем, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2803/01 виданого 17.12.2001, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.09.2019 складає 135 180,81 грн. (з.б.а.с.128-а.с.129). Постановою державного виконавця Комунарського відділу ДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.07.2019 на [PERSON] , у зв`язку з заборгованістю по аліментам понад 3 роки, було накладено штраф на корить держави у розмірі 63 074,36 грн. (з.б.а.с.101-а.с.102). Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 та ч. 1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) визначаються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Аналіз статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; та наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у цивільній справі №661/905/19). Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем в порушення вищевказаних положень закону не доведено належного виконання своїх обов`язків по утриманню малолітньої дитини, натомість матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно дитини. Отже, факту того, що порушення строків сплати аліментів на утримання дитини сталося не з вини відповідача, відповідач перед судом не довів, у зв`язку з чим суд, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені), встановленої ст. 196 СК України. При визначенні розміру пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх аліментних зобов`язань суд зазначає наступне. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2014, борг по аліментам станом на 01.06.2014 становить 26 588,56 грн. (з.б.а.с.42). Згідно виконаного представником позивача розрахунку розміру неустойки (пені) за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів за період з 26.11.2011 по 01.06.2014 становить 5 051,81 грн. та за період з червня 2014 року по вересень 2019 року становить 1 280 254 грн. 08 коп. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості зі сплати аліментів визначений державним виконавцем в розрахунку від 01.07.2024, а також не спростував визначений позивачем у зв`язку з такою заборгованістю розмір пені, а відтак наданий позивачем розрахунок розміру неустойки (пені), за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Враховуючи те, що з вини відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів, позивачка звернулася до суду із даним позовом про стягнення (пені) у встановленому законодавством розмірі, яка перевищує загальну суму заборгованості по аліментах з урахуванням застосованих заходів примусового виконання, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 72 106,45 грн., що визначений як різниця між сумою заборгованості та розміром застосованого заходу примусового виконання, передбаченого частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (135 180,81\~грн. 63 074,36 грн. = 72 106,45 грн.), що буде відповідати положенню ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 721 грн. 06 коп. (72 106,45 грн. х 1 338,09 грн. / 133 809,00 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial