Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

24.10.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості аборгованість за кредитним договором № 3845111 від 24.07.2023 року у розмірі 130000,00 грн. станом на 24.04.2024 року, яка складається з наступного: 20000 грн. - заборгованість за кредитом; 110000 грн. - заборгованість по відсоткам. Також позивач просив стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору та витрати на надання правової допомоги. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № 3845111 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.07.2023 року (далі - Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») (далі - Первісний Кредитор) та [PERSON] (далі - Відповідач/Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ГГС). Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 24.04.2024 року між \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«ЛІНЕУРА \~ \~ \~ \~УКРАЇНА» \~ \~ \~ \~(Клієнт) та \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«ФК УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Фактор, Позивач), укладено Договір факторингу № 24/04/2024 від 24.04.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3845111 про надання коштів на умовах споживчого кредиту \~ \~ \~ \~від \~ \~ \~ \~24.07.2023 \~ \~ \~ \~року перейшло до \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«ФК УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». ТОВ \~ \~ \~ \~«ЛІНЕУРА \~ \~ \~ \~УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором про надання кредитних коштів виконав. Однак відповідач умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення за ним заборгованості. Ухвалою судді від 24.10.2024 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21.11.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду. Представник позивача подав клопотання у якому не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч. 8 ст 128 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, ознайомився із матеріалами справи. Відповідно до приписів п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПУ України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який знає про наявність відкритого провадження по даній справі, ознайомився із матеріалами справи та був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 24.07.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3845111, за яким відповідач отримав кредит у сумі 20000 грн. строком на 364 дні (п. 1.3 договору). Сторонами договору погоджено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 2,00% в день (п. 1.4.1 договору). Кредит надається у безготівковій формі на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (п. 2.1. договору). Дата надання кредиту: 24.07.2023 або 25.07.2023. Додатком № 1 до договору сторонами було погоджено загальну вартість кредиту та реальну процентну ставку за користування ним. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до листа ТОВ «УПР» від 26.04.2024, 24.07.2023 на на платіжну картку № [NUMBER] було переаховано 20000,00 грн. 24.04.2024 року між \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«ЛІНЕУРА \~ \~ \~ \~УКРАЇНА» \~ \~ \~ \~(Клієнт) та \~ \~ \~ \~ТОВ \~ \~ \~ \~«ФК УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор), укладено Договір факторингу № 24/04/2024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача перейшло до \~ \~ \~ \~ТОВ «ФК УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на загальну суму 130000 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників. АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" на запит суду було надано інформацію, відповіднодо якої банківська картка 4441111130452497 була емітована Банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). [NUMBER] - номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 24.07.2023 по 29.07.2023. Відповідно до виписки із рахунку, яка надана банком, 24.07.2023 на рахунок відповідача було зараховано 20000,00 грн. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно чю.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом перевірено факт надання кредитних коштів, правильність нарахування тіла кредиту та відсотків та встановлено, що вказані суми відповідають умовам укладеного договору. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. Отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на таке. На підтвердження вказаних витрат позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг, укладений між позивачем та Фізичною особою підприємцем [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру до акту приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2024, вартіст послуг по складанню позовної заяви та клопотання про витребування доказів становить 5000,00 грн, які позивач просить стягнути із відповідача. Верховний Суд у\~постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц\~вказав, що до судових витрат на\~професійну правничу допомогу\~віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така\~допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір\~про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані\~у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141\~ЦПК України\~(див. пункт 63\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19\~(провадження № 14-44цс21)). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] надавав юридичні послуги, перебуваючи у статусі фізичної особи-підприємця, а не адвоката. Хоча він же одночасно є і адвокатом. Відповідно до ст. 51 ЦК України, до підприємницької\~діяльності фізичних\~осіб застосовуються\~нормативно-правові\~акти,\~що регулюють\~підприємницьку діяльність\~юридичних осіб,\~якщо інше\~не встановлено\~законом або\~не випливає\~із суті\~відносин. На переконання суду адвокатська і підприємницька діяльність фізичних осіб не є тотожними. Фізична особа, надаючи ту чи іншу послугу вправі обрати, у якому статусу вона буде виступати у даному правовідношенні: фізичної особи, фізичної особи-підприємця, адвоката, нотаріуса, експерта, тощо. З огляду на те, що [PERSON] надавав свої послуги позивачеві, перебуваючи у статусі ФОП, з яким і було укладено договір на надання правових послуг, а не адвоката, суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача витрат на правову допомогу, які позивач поніс під час звернення до суду із даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial