Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~через свого\~представника \~адвоката Мунтяна\~Т.І.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявоюпро\~відшкодування шкоди,\~завданої залиттям\~квартири. В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 03.11.2023 року позивач виявила, що її квартира залита водою сусідами, які живуть поверхом вище. Даний факт підтверджується актом огляду квартири від 03.11.2023 року, який було складено комісією в складі працівників КП «Житлово-будівельний кооператив ДУ № 1». Згідно даного акту, залиття квартири відбулося мешканцями квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . При огляді квартир було виявлено: намокання коридору 9,3 кв.м, дитячої спальні 8,3 кв.м, дорослої спальні 11,4 кв.м. В результаті намокання дорослої спальні нанесені матеріальні збитки стеля, мокра постіль, ліжко, ковдра, килимові доріжки 2 шт. 1,5 кв.м та 2 кв.м, дитяча спальня стеля, вугол кімнати, килим та низ дивану, ковдра, коридор стеля, килимова доріжка 4 кв.м. Згідно висновку оцінщика ФОП « [PERSON] », вартіст ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири [ADDRESS] внаслідок залиття складає 25385,00 гривень. Вартість експертного дослідження, проведеного ФОП « [PERSON] », складає 3000 гривень. Крім того, внаслідок залиття та пошкодження квартири позивачу завдано і моральну шкоду, яка виразилася у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях, було порушено звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем, пов`язаних із усуненням наслідків залиття. Позасудове врегулювання спору, а саме добровільно сплатити майнову шкоду, заподіяну залиттям квартири, у розмір 25385,00 гривень, відповідач проігнорував. В результаті пошкодження майна позивач знаходилася у стресовому стані та відчувала побутові незручності, був порушений звичний спосіб її життя. Моральну шкоду [PERSON] оцінює у 50000 гривень. Просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в сумі 25385 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, а також стягнути судові витрати. Ухвалою від 29.02.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 14.06.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позову обгрунтовує тим, що у позовній заяві позивачем зазначено, що вартість експертного дослідження складає 3000 гривень, що підтверджується квитанцією. Матеріали справи не містять доказів оплати послуг експертного дослідження, проведеного експертом. Також у матеріалах відсутній експертний висновок, а є лише «Звіт про незалежну оцінку» проведений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Також вартість відшкодування майна при залитті квартири має бути доведена позивачем. Оскільки позивачем подано інший документ звіт суб`єкта оціночної діяльності про оцінку витрат на відновлення (ремонт), замість розміру реальних збитків, то такий документ не є достовірним і достатнім доказом. Оціночно-будівельну експертизу має виконувати атестований МУЮ експерт за спеціальностями «10.6 Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів» і «10.10. визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд». ФОП [PERSON] відповідно до сертифікату не має цих спеціалізацій. Також, при проведенні огляду квартири для експертизи після залиття має бути запрошений винуватець, заслухана його думка і проаналізовані його зауваження, однак цього не було зроблено. Відповідно до «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій» з актом про залиття під підпис ознайомлюються мешканці квартир. Він не приймав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду та не отримав під розписку акт про залиття, то і розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Також вважає, що підстави відшкодування моральної шкоди відсутні та розмір моральної шкоди є надуманим і не відповідає характеру немайнових витрат. Позивачем має бути доведено факт душевних страждань, погіршення чи позбавлення його здібностей внаслідок залиття квартири. Жодних медичних документів на доведення небезпечних для здоров`я переживань, хвилювань чи страждань позивачка не надала. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З наданих сторонами доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.5, 7). Згідно акту від 03.11.2023 року, складеного «Житлово-будівельним кооперативом ДУ №1», головою правління «ЖБК ДУ №1» Гіль Л.В., 03.11.2023 року мешканцями кв.27 Сонячного кварталу, власником якої є [PERSON] , була затоплена квартира [ADDRESS] . При огляді квартири було виявлено: намокання коридору 9,3 м.кв., дитячої спальні 8,3 м.кв., дорослої спальні 11,4 м.кв. В результаті намокання дорослої спальні нанесені матеріальні збитки - стеля, мокра постіль, ліжко, ковдра, килимові доріжки 2 шт. (1,5 м.кв. та 2 м.кв.), дитяча спальня стеля, вугол кімнати, килим та низ дивану, ковдра, коридор стеля, килимова доріжка 4 м.кв. (а.с.6). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.02.2024 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.51). 22.11.2023 року фізичною особою-підприємцем, суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] складено звіт про незалежну оцінку витрат на відновлення (ремонт), пошкодження нерухомого майна житлової квартири, а саме: частково коридор 4,93 м.кв., жила кімната 11,4 м.кв., жила кімната 8,3 м.кв. за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку про вартість збитку нерухомого майна, ринкова вартість витрат на ремонт квартири складає 25385,00 гривень (а.с.10-43). Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. При цьому, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність за нанесені збитки настає як при вчиненні активних дій, так і бездіяльності, адже власність зобов`язує. Відповідно положень ст.151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Судом встановлено, квартира позивача зазнала пошкоджень в наслідок залиття з квартири відповідача. Відповідач не заперечує факту залиття ним квартири. Однак вважає, що вартість відшкодування майна при залитті квартири не доведена позивачем, а звіт ФОП [PERSON] про незалежну оцінку витрат на відновлення (ремонт), пошкодження нерухомого майна житлової квартири є недостовірним і недостатнім доказом. З даним твердження суд погодитись не може з таких підстав. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказом є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються : письмовими, речовими і електронними доказами, показаннями свідків, висновками експертів. За ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі Закон про оцінку майна) визначено, що оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна (ст.3 Закону). Відповідно до ст.7 Закону про оцінку майна, оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом; в інших випадках за рішенням суду або у зв`язку з необхідністю захисту суспільних інтересів. Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна (ст.10 Закону про оцінку майна). З огляду на зазначені норми звіт ФОП [PERSON] про незалежну оцінку витрат на відновлення (ремонт), пошкодження нерухомого майна житлової квартири є достовірним і достатнім доказом, оскільки складання такого звіту передбачено законом, може бути замовлений та прийнятий судом для підтвердження розміру збитків і розміру відшкодування та проведено суб`єктом оціночної діяльності, який має діюче кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності та дійсний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямом оцінки оцінка об`єктів у матеріальній формі. Суд констатує, що відповідач не оспорив саму вартість завданого збитку, встановленого за результатами незалежної оцінки витрат на відновлення (ремонт), пошкодження нерухомого майна житлової квартири, і не подав клопотання про призначення судової експертизи. Враховуючи викладене, суд вважає доведеною вартість витрат на відновлення (ремонт) пошкодження нерухомого майна в розмірі 25385,00 грн. Щодо складання акту про залиття без участі відповідача та без урахування його зауважень. Акт про\~залиття це відповідний документ, який підтверджує подію, що трапилась. Складання акту про залиття передбачено Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76. Акт про залиття складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито, і в такому акті повинно бути відображено: - дата складання акта (число, місяць, рік); - прізвища, ініціали та посади членів комісії; - прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; - адреса квартири, поверх, форма власності; - характер залиття та його причини, (наприклад, саме втручання мешканців окремої квартири у роботу системи, незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.); - завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість); - висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт про залиття і розмір збитків мають підтвердити і свідки інших квартир, які також розписуються в акті. Отже, обов`язковість участі винної сторони в складанні акту про залиття законодавством не встановлена. Суд також не погоджується з твердженням [PERSON] що позивачем необхідно було подати оцінку розміру реальних збитків, а не оцінку витрат на відновлення (ремонт). Так, відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, може визначатися як відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, так і відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (витрати на ремонт). За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.1 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. В даному випадку згідно наданих документів встановлено, що залиття відбулося з квартири відповідача, даний факт відповідачем не спростовано. Не спростовано відповідачем і розмір матеріальної шкоди. Викладене дає підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 25385,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. У постанові КЦС ВС від 08.01.2024 у справі № 454/2855/22 зазначається, що для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, насамперед спричинення позивачеві моральної шкоди. При цьому слід ураховувати, що причинний зв`язок між шкодою, завданою потерпілому, та протиправним діянням заподіювача шкоди є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Ухвалюючи рішення про відшкодування шкоди, суд має виходити з того, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації тощо. При цьому суд має враховувати засади розумності, виваженості та справедливості. Обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст.ст.12, 81 ЦПК України. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. У позовній заяві позивач зазначає про те, що внаслідок залиття та пошкодження квартири вона отримала емоційний стрес, зазнала душевних стражданнях, негативні емоції, переживання, відчула побутові незручності, було порушено звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для нормалізації життя та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем, пов`язаних із усуненням наслідків залиття. Суд враховує, що від залиття квартири позивач зазнала ніяк не позитивні емоції, відчула побутові незручності, витратила час на усунення наслідків залиття квартири, тобто отримала моральну шкоду. Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є значно завищеним, і визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 5000 грн., яка є тією сумою, яка у повній мірі відшкодує завдану шкоду. На підставі викладеного,

Outcome: partial