Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №00-10117136 від 04 листопада 2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №00-10117136 від 04 листопада 2023 року. Відповідач з власного волевиявлення в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» подала заявку на отримання кредиту, ознайомилась з паспортом кредиту і офертою та підтвердила умови отримання кредиту, після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, яким відповідач підписала договір. 22 січня 2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» прийняв належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників. Термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконала свої зобов`язання, а саме: не повернула отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатила проценти. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 21175,00 гривень, що складається з основної заборгованості в сумі 5500,00 гривень, заборгованості за комісією 275,00 гривень та суми заборгованості за процентами в розмірі 15400,00 гривень, за договором кредитної лінії №00-10117136 від 04 листопада 2023 року, а також 2422,40 грн судового збору та 8000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 04 листопада 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-10117136, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 5500,00 гривень з кінцевим терміном повернення 03 березня 2024 року (п.п. 1.2, 1.3 Договору) та зобов`язана сплатити проценти в рекомендовану дату оплати 04 грудня 2024 року (п. 1.3.1. Договору). Крім того, договором передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту, що становить 275,00 грн, яку відповідач зобов`язаний сплатити у останній день повного погашення кредиту (п. 1.5 Договору). Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що сума кредиту 5500 грн, строк кредитування 120 днів, процентна ставка 912,50% річних, знижена процентна ставка 2,5% в день перші 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50% в день з 31 дня по дату повернення, тип процентної ставки фіксована, комісія за надання кредиту 275 грн, загальні витрати за кредитом 16775,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 22275,00 грн, реальна річна процентна ставка 6941,67%. Графіком платежів, який є додатком №1 до кредитного договору №00-10117136 від 04.11.2023 встановлено, що сума кредиту 5500 грн, проценти за користування кредитом 16500 грн, комісія за надання кредиту 275 грн, загальна вартість кредиту становить 22275 грн. Відповідно до інформаційної довідки від 14.05.2024, 04.11.2024 була проведена успішна транзакція №39908-33111-62983 у сумі 5500 грн. на номер платіжної карти [NUMBER] . Із інформації Акціонерного товариства «Укрсиббанк» від 30.10.2024 №29-4-01/07-3109-БТ вбачається, що цим банком на ім`я [PERSON] було видано пластикову картку із номером 5354321073448657. Відповідно до виписки по вказаному картковому рахунку, 04.11.2023 на такий рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 5500,00 гривень. Згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 14.05.2024, тіло кредиту становить 5500,00 грн, комісія 275 грн, проценти 15400,00 грн. 22 січня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Качай Гроші» укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №00-10117136 від 04.11.2023, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Макс Кредит». Витягом із реєстру боржників, який є додатком №1 до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, передбачено залишок заборгованості по тілу кредиту 5500,00 грн, залишок заборгованості по звичайним відсоткам 1100,00 грн, всього сума заборгованості 16775,00 грн. Частиною першою статті 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 509\~ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з частиною 1 етапі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 2 статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 етапі 11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 етапі 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У силу частини першої статті 638ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 13, 81\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаними договорами, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Так як своїх зобов`язань за договорами позики [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошових зобов`язань, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також процентів за користування кредитами. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного та враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти ТОВ «МАКС КРЕДИТ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитними договорами та договором позики на загальну суму 21175,00 грн. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути із відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2422,40 гривень та 8000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №295 від 03 червня 2024 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «МАКС КРЕДИТ» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «МАКС КРЕДИТ», в особі директора [PERSON] , та адвокатом Кузевановою Р.Р. укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги від 02 січня 2023 року №19/01-МК. Відповідно до витягу з акта №4 про надання юридичної допомоги від 19 лютого 2024 року. Згідно із квитанцією №24/05 від 24 травня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» перерахувало на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 грн. Підстава - договір про надання юридичної (правничої) допомоги №19/02-МК від 19 лютого 2024 року. Відповідно до ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~із розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів.\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved