Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Мізоцької селищної ради Рівненської області, просила у хвалити рішення яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] ; збільшити розмір аліментів, які відповідач сплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , встановлений на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2017 року у справі №570/5539/16 до 1/4 частини (доходу), щомісячно до досягнення дитиною, повноліття починаючи з 25 липня 2024 року. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який 05 квітня 2017 року розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. З часу окремого проживання відповідач не бере участі в утриманні дитини, вихованням не займається, не піклується про його духовний та моральний розвиток, стан здоров`я. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.04.2017 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, які він не сплачує, тому утворилася значна заборгованість. Відповідач неодноразово заявляв, що хоче відмовитися від сина [PERSON] . З моменту стягнення аліментів минуло 7 років. Інфляція становить понад 75 %, значно змінилося матеріальне становище, а тому просить збільшити розмір аліментів на сина [PERSON] з 450 грн. до 1/4 частини зарплати (доходу) платника, щомісячно. Вказані обставини змусили звертатися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 12.08.2024 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву від 03.12.2024, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Представник третьої особи Служба у справах дітей Мізоцької сільської ради Рівненської області Козярець Т.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.03.2010. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.04.2017 (справа № 570/5539/16) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 450 гривень, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2016 року і до повноліття. Зі змісту ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до характеристики з місця навчання дитини [PERSON] , 2010 року народження, позивачка цікавиться його навчанням, постійно відвідує батьківські збори, відповідач участі у шкільному вихованні сина не приймає. Згідно висновку органу опіки та піклування Мізоцької селищної ради Рівненської області рекомендується позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Встановлені судом обставини свідчать про ухилення [PERSON] від виконання обов`язків з виховання та піклування щодо сина, що не заперечується відповідачем. Оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей, таку сукупність обставин суд визнає достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо зміни способу стягнення аліментів, то суд виходить з такого. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

Outcome: approved