Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. Представник [PERSON] адвокат Марінов А.А. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яким просив: (І) визнати, що частки подружжя у спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:013:0186 є рівними; (ІІ) провести поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши право власності за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] , на таке майно: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:013:0186. (ІІІ) стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2001 року між [PERSON] \~та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. 27 січня 2022 року [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на укладення 27.01.2022 року між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання (догляду), за яким він набув житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:013:0186. Вказана згода оформлена у вигляді заяви, що посвідчена приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М. 27.01.2022 року на підставі договору довічного утримання (догляду) № 196 нотаріус зареєстрував право власності на вказані об`єкти нерухомого майна за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номери відомостей про речове право: 46390705, 46390913; реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 2567803451080, 2171323651106. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 24 квітня 2023 року, справа № 946/2801/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 26 квітня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні. 2.3. 16 жовтня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Марінова А.А. про витребування доказів у приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М. 2.4. Ухвалою суду від 11 липня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 2.5. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Марінова А.А. про витребування доказів з Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 2.6. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Також, вказаною заявою представник позивачки не заперечував проти винесення у справі заочного рішення. 04.07.2024 року, 18.09.2023 року, 16.10.2023 року, 16.01.2024 року, 11.07.2024 року та 03.12.2024 року представник [PERSON] адвокат Іваненко С.В. надіслав клопотання про відкладення судового засідання, без надання будь-яких підтверджуючих документів, та відзиву на позовну заяву. Надаючи оцінку поважності причин чергової неявки відповідача та його представника, суд виходить з такого. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. \~ \~ \~ \~Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. Отже, обставини неодноразової неявки у судові засідання відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , з яким було узгоджено дату наступного судового засідання, без поважних причин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті. При вказаних обставинах, вважаю, що відповідач та його представник були своєчасно та належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, у зв`язку з чим, справа розглянута на підставі наявних доказів. 2.7. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 2.8. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. IІІ. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.2. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. 3.3. Згідно з частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 3.4. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, проте один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року (справа №214/6174/15-ц). 3.5.\~Об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя може\~бути будь-яке\~майно,\~за винятком\~виключеного з\~цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частини перша, третя статті 61 СК України). 3.6. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України. 3.7. Частинами першою, другою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 березня 2001 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №05 (а.с.6). \~ \~ \~ \~4.2. 27 січня 2022 року [PERSON] надала нотаріально посвідчено згоду на укладення 27.01.2022 року між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання (догляду), за яким він набуде житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:013:0186 (а.с.7). 4.3. 27.01.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), за яким [PERSON] передав [PERSON] належні йому на праві власності житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0606 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельно ділянки: 5110600000:01:013:0186 (а.с.53-57). 4.4. 27.01.2022 року на підставі договору довічного утримання (догляду) №196 від 27.01.2022 року нотаріус зареєстрував право власності на вказаний будинок за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право: 46390705, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2567803451080 (а.с.8-10). \~ \~ \~ \~4.5. Також, 27.01.2022 року на підставі договору довічного утримання (догляду) №196 від 27.01.2022 року нотаріус зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право: 46390913, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2171323651106 (а.с.8-10). 4.6. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №622 від 12 квітня 2022 року (а.с.99). 4.7. Згідно з висновками про вартість майна від 25.01.2022 року вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , становить 706\~715 гривень; вартість земельної ділянки площею 0,0606 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 5110600000:01:013:0186, становить 63\~600 гривень (а.с.58, 59). 4.8. Аналіз вищезазначених норм цивільного та сімейного законодавства, а також обставин справи дає підстави для висновку про те, що житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110600000:01:013:0186, є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про поділ майна подружжя та визнання за позивачкою права власності на його 1/2 частину. V. Розподіл судових витрат 5.1.\~Вирішуючи питання\~про розподіл\~судових витрат,\~суд виходить\~з положень\~чч.1,\~2,\~п.1\~ч.3\~ст.133\~ЦПК України,\~за змістом\~яких судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 5.2. Згідно з ч.ч.1-2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 5.3. Частина 3 ст.141 ЦПК України визначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 5.4. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка при поданні позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 1 074 гривні, та в подальшому згідно з оцінкою майна доплатила 2 778 гривень (а.с.12, 67). 5.5. Відтак, враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 852 гривні.

Outcome: approved