Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Годун Д.В. звернулась з даним позовом до суду про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 02.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», ухвалою суду від 30.10.2024 року було здійснено перехід розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 31.03.2022 року між сторонами було зареєстровано шлюб, даний шлюб між сторонами було укладено вдруге. Перший шлюб укладався сторонами 28.02.2012 року, який рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 червня 2019 року було розірвано. За час першого шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. На сьогодні шлюб між сторонами не ґрунтується на таких принципах як: згода бути у шлюбі з відповідачем, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних рівних прав та обов`язків. Сімейне життя з відповідачем не склалось. Стосунки між сторонами з часом погіршувалися і, згодом, призвели до розриву шлюбних стосунків. Причиною непорозумінь і конфліктів є непримиримі погляди на сімейне життя, різні життєві цінності. Ці обставини призвели до розриву відносин більше року назад. З травня 2023 року сторони не підтримують сімейні стосунки, не проживають разом, кожен живе своїм життям, своїми інтересами, у позивача немає наміру відновлювати стосунки. Позивач переконана, що спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, і суперечитиме її особистим інтересам, іі особистому щастю, що має істотне значення для позивача. Збереження шлюбу призведе до негативного впливу на позивача та на її подальше життя. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, хоч про час та дату повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації, однак конверти повертались на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подавав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає зберегти шлюб та наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Судом встановлено, що 28.02.2012 року між сторонами було укладено шлюб, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2019 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією повторного свідоцтва про народження. Вдруге шлюб між сторонами був зареєстрований 31 березня 2022 року Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №256, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб необхідно розірвати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, але прохальна частина позовної заяви не містить вимогу про стягнення судових витрат із відповідача. Зважаючи на викладене, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved