Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 10.09.2024 АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обгрунтований тим, що 27.01.2023 [PERSON] уклав з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видав платіжну картку. Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими витратами. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12 413,62 грн., з яких: 9 048,11 грн. - заборгованість за кредитом, 3 365,51 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. 28.10.2024 представник позивача [PERSON] подав заперечення на відзив, яке по своїй правовій суті є відповіддю на відзив (ст. 179 ЦПК України). Заперечення в основному повторює аргументи позовної заяви. Підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку. В паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» визначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка тощо. Позивач вважає, що відсутні підстави для врахування постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (оскільки в цій справі відсутня обставина наявності паспорту споживчого кредиту), а натомість, слід врахувати постанову Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №284/157/20. Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача 25.09.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, який мотивував таким. 27.01.2023 відповідач уклав з позивачем кредитний договір шляхом підписання анкети-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк». Однак, ця анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату процентів за за користування кредитними коштами, а також відомостей про строк повернення кредиту. Підписання паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач був ознайомлений з відсотками, які можуть бути нараховані. Матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного кредитного договору, а надані АТ «А-Банк» розрахунки заборгованості достовірно не вказують на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. Відповідно факт невиконання ним зобов`язання за кредитним договором від 27.01.2023 у частині сплати відсотків не доведений. При цьому відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9\~048,11 грн. З врахуванням викладеного відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 3\~365,51 грн. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 16.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. 25.09.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву. 28.10.2024 представник позивача подав заперечення на відзив. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 27.01.2023\~ [PERSON] з метою отримання банківських послуг приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку шляхом підписання відповідної анкети-заяви. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг (а.с. 8). 27.01.2023\~ [PERSON] підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту (а.с. 9), на підставі якої йому відкрито поточний рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Заява містить такі суттєві умови кредитування: - мета отримання кредиту - споживчі цілі; - процентна ставка - 3,4% на місяць у разі виходу з пільгового періоду, який становить до 62 днів (протягом пільгового періоду діє процентна ставка - 0,000001% на місяць); - строк кредитування - 240 місяців. АТ «Акцент-Банк» надало [PERSON] інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (паспорт споживчого кредиту, а.с. 10 - 11). АТ «Акцент-Банк» відкрило [PERSON] рахунок № [NUMBER] та видало такі картки: № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року (довідка за картами, а.с. 17). АТ «Акцент-Банк» встановило [PERSON] за кредитним договором б/н від 27.01.2023 такі кредитні ліміти: 27.01.2023 - 15\~000 грн., 16.07.2023 - 12 790 грн., 17.02.2024 - 11 644 грн. (довідка за лімітами, а.с. 18). Згідно даних виписки по картці за період: 27.01.2023 - 26.08.2024 сума витрат складає 117 011,63 грн., сума зарахувань - 104 830 грн., сума комісій - 133,32 грн., сума кешбеку - 9,25 грн. (а.с. 12-16). Заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 27.01.2023 станом на 26.08.2024 становить 12 413,62 грн., з них: 9 048,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 365,51 грн. - заборгованість за процентами (розрахунок заборгованості за договором, а.с. 6-7 зворот). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. Відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9\~048,11 грн. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. 27.01.2023 АТ «Акцент-Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір із застосуванням конструкції договору приєднання (ст. 634 ЦК України). На підставі цього договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого на рахунок кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Заборгованість відповідача\~перед позивачем\~за кредитним\~договором №б/н\~від 27.01.2023 становить 12 413,62 грн., з них: 9 048,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 365,51 грн. - заборгованість за відсотками. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позов слід задовольнити. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного кредитного договору. Так, в заяві щодо встановлення кредитного ліміту, яка була підписана відповідача, на підставі якої йому відкрито поточний рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку, було погоджено суттєві умови кредитування, зокрема, строк кредитування, процентну ставку тощо (а.с. 9). Суд врахував посилання відповідача як на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, так і на постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20, однак, вважає, що висновки в справі, що розглядається, не суперечать правовим висновкам в цих справах. Так, в справах №342/180/17 та №393/126/20 судами не була встановлена обставина подання позичальником заяви про встановлення кредитного ліміту, в якій визначалися істотні умови кредитування (а в справі №342/180/17 також і обставина підписання сторонами паспорту споживчого кредиту). Суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №284/157/20, оскільки, по-перше, суд не робив висновку про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою (частиною) кредитного договору, а, по-друге, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20 відступила від висновку, викладеного в цій постанові. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору та обставину визнання позову відповідачем в частині вимог про стягнення 9 048,11 грн. заборгованості за тілом кредиту (72,89% ціни позову),

Outcome: approved