Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. [PERSON] (далі «Заявник»), через свого представника звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа [PERSON] (далі «Заінтересована особа»). В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 10.09.1970 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб. 07.10.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 09.01.2003 року. 14.09.1999 року Заявник, чоловік Заявника [PERSON] , донька Заявника та [PERSON] - Отто- [PERSON] , чоловік доньки Заявника та [PERSON] - [PERSON] згідно з договором міни, посвідченим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, реєстровий №2-3522, набули в спільну часткову власність по 1/4 кожний квартиру під [ADDRESS] . З моменту набуття права власності на вказану квартиру, у ній почали проживати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У середині 2001 року [PERSON] та [PERSON] змінили місце проживання. А в квартирі під [ADDRESS] залишилися проживати [PERSON] та [PERSON] . При цьому, з придбанням квартири [PERSON] не змінювала місце реєстрації у відповідність до фактичного місця проживання. У подальшому, проживаючи разом в вищезазначеній квартирі, 16.05.2006 року [PERSON] та [PERSON] повторно уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №472, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 16.05.2006 року. Таким чином, з моменту придбання квартири 14.09.1999 року по сьогоднішній день [PERSON] постійно проживає в квартирі [ADDRESS] , що також підтверджується актом №17 про фактично проживаючих осіб від 15.03.2024 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Окрім [PERSON] спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] . Вважаючи, що проживання разом як члени сім`ї, [PERSON] вважала, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Проте, в силу обставин, а саме: важкий психологічний стан, пов`язаний із втратою чоловіка; догляд за онуком; догляд за хворою тіткою [PERSON] [PERSON] ; у подальшому догляд за правнуками [PERSON] та [PERSON] , Заявник не зверталася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко Оксани Леонідівни задля отримання роз`яснення щодо порядку вступу в спадщину та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . 11.04.2024 року приватний Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко Оксана Леонідівна надала листа №68/01-16 від 11.04.2024 року, у якому було зазначено, що нотаріусом було встановлено відсутність документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання Заявника та реєстрацію місця проживання померлого - [PERSON] за однією адресою на день смерті останнього. З метою встановлення факту постійного місця проживання за однією адресою Вас та Вашого померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , та рекомендовано Заявникові звернутися до судових органів України. Станом на день звернення з даною заявою органами нотаріату спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалася. Встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , необхідне для звернення до органів нотаріату та відкриття спадкової справи й отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин Заявник була вимушена звернутися до суду та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . До заяви про встановлення факту, що має юридичне значення було додано клопотання представника Заявника про виклик та допит у якості свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). 29.08.2024 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Витребувано з Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 35). 19.11.2024 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області надійшов лист від 13.11.2024 року №1304/01-16, зі змісту якого вбачається, що спадкова справа після померлого [PERSON] у Першій Білоцерківській державній нотаріальній конторі Київської області не заводилася (а.с. 43). 25.11.2024 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Заінтересованої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. У поясненнях зазначено, що обставини, викладені у Заяві відповідають дійсності. Заявник на момент смерті [PERSON] проживала разом із ним. Заінтересована особа не рахуючи Заявника, є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] . При цьому спадщину після його смерті вона не приймала. З огляду на викладене просила суд задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 45-46). 05.12.2024 року у судовому засіданні Заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом заяві. Заявник повідомила, що жодного спору про право між спадкоємцями [PERSON] немає. 05.12.2024 року у судове засідання Заінтересована особа [PERSON] не з`явилася, у матеріалах справи наявна її заява про розгляд даної справи без її участі (а.с. 46). 05.12.2024 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка [PERSON] , який пояснив, що він є зятем, тобто чоловіком доньки Заявника. У 1999 році за результатами міни квартир, свідок, його дружина, Заявник та її чоловік [PERSON] стали співвласниками квартири під [ADDRESS] . Згодом у ній залишилися проживати тільки Заявник та її чоловік. Навіть після розірвання шлюбу між ними. На момент смерті [PERSON] . Заявник проживала разом із ним, там само вона і продовжує проживати. 05.12.2024 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що є сусідкою Заявника. Сама свідок проживає у будинку під [ADDRESS] з 1984 року, а Заявник проживає там з дев`яностих років, як придбали квартиру під [ADDRESS] . Увесь час Заявник проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , а коли він помер саме Заявник організовувала його поховання. Заявник продовжує проживати і зараз в указаній квартирі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З 10.09.1970 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 07.10.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 09.01.2003 року (а.с. 17). 14.09.1999 року Заявник, чоловік Заявника [PERSON] , донька Заявника та [PERSON] - Отто- [PERSON] , чоловік доньки Заявника та [PERSON] - [PERSON] згідно з договором міни, посвідченим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, реєстровий №2-3522, набули в спільну часткову власність по 1/4 кожний квартиру під [ADDRESS] (а.с. 24-25). 16.05.2006 року [PERSON] та [PERSON] повторно уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №472, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 16.05.2006 року (а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 19). Відповідно до Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади №15.2-03/5419 від 05.03.2024 року за адресою: [ADDRESS] , станом на 21.02.2014 року було зареєстровано одну особу [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно з актом про фактично проживаючих осіб №17 від 15.03.2024 року за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації [PERSON] (а.с. 48). Відповідно до листа Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області від 13.11.2024 року №1304/01-16 спадкова справа після померлого [PERSON] у Першій Білоцерківській державній нотаріальній конторі Київської області не заводилася (а.с. 43). Встановлення даного факту необхідно Заявнику для оформлення спадщини у зв`язку зі смертю чоловіка. 11.04.2024 року приватний Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко Оксана Леонідівна надала листа №68/01-16 від 11.04.2024 року, у якому було зазначено, що нотаріусом було встановлено відсутність документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання Заявника та реєстрацію місця проживання померлого - [PERSON] за однією адресою на день смерті останнього. З метою встановлення факту постійного місця проживання за однією адресою Вас та Вашого померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , та рекомендовано Заявникові звернутися до судових органів України (а.с. 21-22). Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічні положення закріплені у ст.ст.293, 294 ЦПК України. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Висновки суду. Таким чином, надані Заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею обставини та Заінтересованою особою не спростовані. Суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved