Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 20.04.2021\~відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марок КАМАЗ 5410,\~державний номер\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] \~та ТOYOTA\~COROLLA\~державний номер\~ [NUMBER] під\~керуванням позивача. На час ДТП [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ПрАТ "РБД «Одесголовпостач». 20.05.2021 постановою Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/6288/21) останній визнаний винним в порушені ПДР, що призвело до ДТП. В результаті ДТП автомобіль марки «ТOYOTA COROLLA», державний номер\~ [NUMBER] отримав пошкодження механічного характеру. Автомобіль марки КАМАЗ 5410 державний номер [NUMBER] належить ПрАТ "РБД «Одесголовпостач» та цивільно-правова відповідальність його власника на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за полісом обов`язкового страхування № 203196295 від 18.03.2021. Розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу визначений ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та погоджений з позивачем як 95 322,04 грн. За постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 з ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" на користь позивача в повному обсязі стягнуто страхове відшкодування. Позивач стверджувала, що рішення суду не виконано. 24.07.2024 в межах виконавчого провадження №75385602 виконавчий лист повернений позивачу. Моторним (транспортним) страховим бюро України припинено членство страхової компанії в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. З 17.08.2022 страхова компанія перебуває в стані припинення. Оскільки реального відшкодування шкоди не відбулось, позивач вважала можливим його стягнення з відповідача. Позивач наполягала на тому, що формальний підхід відповідача до вибору страхової компанії, з якою ним укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності унеможливив фактичне відшкодування шкоди. В порядку статті 141\~ЦПК України позивач просив присудити на його користь судовий збір. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Враховуючи викладене, спір вирішений судом на підставі наявних доказів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 20.04.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марок КАМАЗ 5410, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ТOYOTA COROLLA державний номер [NUMBER] під керуванням позивача. На час ДТП [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ПрАТ "РБД «Одесголовпостач». 20.05.2021 постановою Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/6288/21) останній визнаний винним в порушені ПДР, що призвело до ДТП. В результаті ДТП автомобіль марки «ТOYOTA COROLLA», державний номер [NUMBER] отримав пошкодження механічного характеру. Автомобіль марки КАМАЗ 5410 державний номер [NUMBER] на момент ДТП належав ПрАТ "РБД «Одесголовпостач» та цивільно-правова відповідальність його власника на момент ДТП була застрахована у встановленому законом порядку в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за полісом обов`язкового страхування № 203196295 від 18.03.2021. Розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу визначений ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та погоджений з позивачем як 95 322,04 грн. За постановою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 з ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" на користь позивача в повному обсязі стягнуто страхове відшкодування. Постанова суду набрала законної сили. На виконання рішення суду відкрито виконавче провадження. 24.07.2024 в межах виконавчого провадження №75385602 виконавчий лист повернутий позивачу. Виконавче провадження не закінчено. Моторним (транспортним) страховим бюро України припинено членство страхової компанії в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. З 17.08.2022 страхова компанія перебуває в стані припинення. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення про банкрутство ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» - відсутнє. При вирішенні спору суд враховує, що закон обмежує свободу дій позивача у виборі способу захисту порушеного права лише в певній мірі, а саме вказує на те, що спосіб захисту порушеного права має бути визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України), і що лише у випадку, якщо закон або договір не визначають [ефективного] способу захисту порушеного права, суд може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Решта дискреція позивача на власний розсуд обирати спосіб захисту свого порушеного права. Так, особа вправі пред`явити в суді саме ту вимогу, яку вона вважає за доцільне та необхідне пред`явити, і яка, вона вважає, спроможна поновити її порушене право. Зазначені вимоги національного законодавства узгоджуються із практикою ЄСПЛ, зокрема, рішенням «Ейрі проти Ірландії» від 09.10.1979, за яким «…особа сама має вирішити, який засіб судового засобу використати; отже, навіть якби виявилося, що пані Ейрі обрала засіб судового захисту, менш підходящий для неї, ніж інші у даних обставинах, то це не мало б значення...». Таким чином, позивач має право на захист свого порушеного права у той спосіб, який сам обрав (якщо такий спосіб передбачений законом), а тому суд повинен захистити таке порушене право у обраний саме позивачем спосіб, навіть якщо він (обраний позивачем спосіб захисту) є менш ефективним, ніж інші, у спірних правовідносинах. Суд погоджується із доводами позивача, що за ухвалою ВС КЦС від 9.01.2020 року в справі № 753/15214/16-ц (провадження № 61-30902св18), якщо страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена із МТСБУ, перебуває в стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності, потерпілий може звернути з позовом про стягнення шкоди безпосередньо до особи, яка її завдала. Разом із тим, вказаний висновок не застосовується до випадку, коли позивач вже скористався цілком конкретним, обраним ним на власний розсуд способом захисту права, був обізнаним про стан страхової компанії, отримав рішення суду. Виконавче провадження не закінчено. За постанова ВП ВС від 14.12.2021 року у справі №147/66/17, провадження 14-95 цс20 Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Стан припинення юридичної особи означає, що підприємство більше не є активним учасником ринку. Проте це не означає, що воно повністю втратило свої права та обов`язки. Підприємство все ще має виконати низку зобов`язань, перш ніж воно буде офіційно ліквідоване або реорганізоване. Виходячи з загальних засад цивільного законодавства та правової позиції ВС, постанова від 30.08.2024 у справі N 905/451/22 знаходження юридичної особи - боржника у стані припинення жодним чином не впливає ані на можливість відкриття виконавчого провадження, ані на примусове виконання судового рішення щодо цього боржника у процедурі виконавчого провадження, зокрема, не тягне закінчення виконавчого провадження і не є підставою для його зупинення. Твердження позивача про формальний підхід відповідача до вибору страхової компанії є голослівним. Враховуючи викладене, вимоги позивача суперечать закону. Судовий збір присудженню на користь позивача в порядку статті 141\~ЦПК України не підлягає.

Outcome: dismissed