Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що з 07 грудня 1980 року до 11 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У 2008 році у позивача виник спір з [PERSON] , який вимагав у позивача суми 340 000 дол. США і 140 000 грн. 09 квітня 2013\~року за заявою [PERSON] було порушене кримінальне провадження стосовно позивача [PERSON] . З метою недопущення накладення арешту на спільне сумісне майно подружжя його титульним власником залишилася дружина [PERSON] , а шлюб було формально розірвано за згодою позивача та відповідача. 11 червня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. 09 вересня 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Після зазначених подій сторони прийняли рішення про юридичне оформлення шлюбу, який був зареєстрований 31 липня 2015 року. В період з 11 червня 2013 року до 30 липня 2015 року сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Станом на час перебування у шлюбі у спільній власності подружжя перебуває рухоме та нерухоме майно, а саме: готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування за адресою: [ADDRESS] , інші нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] , титульним власником якого є [PERSON] . Також земельна ділянка площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, земельна ділянка площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, титульним власником яких є [PERSON] . Адміністративна будівля площею 4 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] , титульним власником якої є [PERSON] . Транспортний засіб Volkswagen Toureg, 2012 року випуску, та транспортний засіб Volkswagen Transporter, 2018 року випуску, титульним власником яких є [PERSON] . Титульним власником земельної ділянки площею 0,0659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577, та земельної ділянка площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029, є [PERSON] . Житловий будинок літ. А, загальною площею 293,5 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] також належить [PERSON] на праві власності. Враховуючи наведене, позивач просить суд: 1.встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з 11 червня 2013 року до 30 липня 2015 року; 2.визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] : ?готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування загальною площею 3 728,1 кв. м. замощення І, огорожа № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; ?земельну ділянку площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: [ADDRESS] ; ?будівлю котельні загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожу № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; ?земельну ділянку площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] ; ?адміністративну будівлю (будинок охорони) площею 4 кв. м. за адресою: [ADDRESS] ; ?Житловий будинок літ. «А» площею 293,5 кв. м за адресою [ADDRESS] ; ?земельну ділянку площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; ?земельну ділянку площею 0,0659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 за адресою: [ADDRESS] ; ?транспортний засіб Volkswagen Toureg, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; 3.в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності: ?на готель літ.А загальною площею 1 997,1 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Припинити право власності [PERSON] на готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування загальною площею 3 728,1 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 13\~181,00 грн за відхилення від ідеальної частки у спільному майні; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину будівлі котельні Р загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожу № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину адміністративної будівлі (будинок охорони) площею 4 кв. м. за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину житлового будинку літ. А загальною площею 293,5 кв. м за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частини транспортного засобу Volkswagen Toureg, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; 4.визнати за [PERSON] право власності на: ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину будівлі котельні Р загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожу № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину адміністративної будівлі (будинок охорони) площею 4 кв. м. за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину житлового будинку літ. А загальною площею 293,5 кв. м за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частини транспортного засобу Volkswagen Toureg, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; ?стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 348 061,30 грн у рахунок компенсації 1/2 частини вартості проданого автомобіля Volkswagen Transporter, 2018 року випуску; 5.вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. У серпні 2022 року суд отримав відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач посилається на те, що вимоги [PERSON] визнає частково, а саме в частині визнання права власності за позивачем: ?на 1/2 частку будівлі котельні Р загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожу № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину житлового будинку літ. «А» загальною площею 293,5 кв. м за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; ?на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 за адресою: [ADDRESS] , та в частині визнання права власності на іншу 1/2 частку зазначеного майна за [PERSON] . У іншій частині вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так позивач заперечує проти витрат виручених за продаж квартири коштів на суму 430 000 дол. США для будівництва об`єкта нерухомості, наполягаючи на відсутності доказів цієї обставини. Відповідач наполягає на тому, що в період після розірвання шлюбу, тобто з 11 червня 2013 року спільно з позивачем не проживали. Не вважає у належний спосіб доведеними і посилання позивача на спільний відпочинок, проведення спільних заходів, проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства. Відповідач заперечує проти розповсюдження режиму спільного сумісного майна подружжя на готель літ. «А», який будувала як фізична особа-підприємець за особисто зароблені кошти. Також особисто зароблені кошти відповідач вкладала в розбудову особистого бізнесу та будівництво і облаштування будинку в [ADDRESS] . Водночас відповідач наголошує на тому, що з 2002 року і до моменту розлучення вперше позивач мав невисокий рівень доходу. Також відповідач пропонує поділити між подружжям автомобіль Volkswagen Toureg шляхом компенсації їй половини вартості автомобіля, оскільки майно перебуває у володінні позивача. У серпні 2022 року суд отримав відповідь [PERSON] на відзив, в якому посилається на те, що позивач не надала доказів неможливості своєчасного надання доказів на підтвердження обставин, на які посилається як на підставу своїх доводів. Також позивач продовжує наполягати на обґрунтованості вимог щодо поділу майна подружжя, зауважуючи, що на зазначене майно розповсюджується режим спільного сумісного майна подружжя. Також у серпні 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання майна особистою приватною власністю, визнання права власності на майно у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що сума отриманого нею як фізичною особою - підприємцем доходу за період з 2011 року до 2021 року склала 59 587 007 грн і зазначені кошти були витрачені на будівництво та упорядкування належного їй нерухомого майна, зокрема готелю, який вона вважає особистою приватною власністю, оскільки всі правовідносини щодо облаштування будівлі-готелю оформлювалися фізичною особою - підприємцем [PERSON] . Крім того, в період шлюбу [PERSON] продала належне їй на праві приватної власності успадковане нерухоме майно на суму 5 000 000 грн, які також були витрачені на будівництво та облаштування спільного готелю. Крім того, [PERSON] наголошує на можливості технічного виділу у окремий об`єкт нерухомого майна готель літ. «А» відповідно до висновку експерта. Заперечує проти поділу між подружжям адміністративної будівлі (будинку охорони) з огляду на те, що об`єкт нерухомості знаходиться на наданій в оренду ФОП [PERSON] земельній ділянці, а отже є особистою приватною власністю. Не погоджується [PERSON] і з розподілом майна подружжя [PERSON] , оскільки зазначений автомобіль перебуває у розпорядженні [PERSON] , а отже на її користь підлягає стягненню компенсацію 1/2 частки вартості зазначеного автомобіля у розмірі 384 000 грн. На підставі наведеного просить суд: 1.Поділити в натурі об`єкт нерухомого майна готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування загальною площею 3 728,1 кв. м, замощення І, огорожа № 1-2, розташований за адресою: [ADDRESS] на об`єкт нерухомого майна готель А загальною площею 1997,1 кв. м. та готель П загальною площею 1 731,0 кв. м; 2.Визнати готель А загальною площею 1997,1 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] ; 3.поділити в натурі земельну ділянку площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] на дві земельні ділянки: одна площею 0,1259 га, інша - 0,2041 га; 4.визнати земельну ділянку площею 0,1259 га для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] ; 5.визнати адміністративну будівлю (будинок охорони) площею 4 кв. м. за адресою: [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] ; 6.у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на: ?1/2 частку готелю приміщення П загальною площею 1 731,00 кв. м за адресою [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,2041 га для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] , на якій розташоване приміщення готелю П; ?1/2 частку будівлі котельні Р загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожа № 1-2 за адресою [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] ,; ?1/2 частку житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; ?1/3 частку земельної ділянки площею 0,1021 га кадастровий номер 3222486201:01:042:0025, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 7.в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на: ?1/2 частку готелю приміщення П загальною площею 1 731,00 кв. м за адресою [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,2041 га для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] , на якій розташоване приміщення готелю П; ?1/2 частку будівлі котельні Р загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожа № 1-2 за адресою [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] ,; ?1/2 частку житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; ?1/2 частку земельної ділянки площею 0,659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; ?1/3 частку земельної ділянки площею 0,1021 га кадастровий номер 3222486201:01:042:0025, для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 8.виділити в особисту приватну власність [PERSON] автомобіль Volkswagen Touаreg, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] ; 9.стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля Volkswagen Touаreg, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] у розмірі 384 000 грн 10.стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля BMW X1, 2015 року випуску, VIN-код [NUMBER] , на суму 329 100 грн; 11.вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від\~10 листопада 2022 року прийнято зустрічний позов до розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від\~28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги визнав частково. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, первісні позовні вимоги визнала частково. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд встановив, що 02 липня 1998 року [PERSON] отримала свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 040129. 10 вересня 2002 року [PERSON] за договором купівлі-продажу набула у власність житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За іншим договором купівлі-продажу від 10 вересня 2002 року [PERSON] набула право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 25 січня 2003 року затверджено технічну документацію зі складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 09 січня 2006 року надано [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення під будівництво готельного комплексу з автостоянкою, рестораном та допоміжними спорудами в [ADDRESS] , розміром 0,3834 га. 20 червня 2008 року Софіївсько-Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області уклала з [PERSON] договір оренди земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, кадастровий номер 3222486201:01:042:0033, площею 0,0709 га. 24 грудня 2010 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії АЛ № 20560, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 31 травня 2011 року Інспекція ДАБК у м. Києві зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме переобладнаного житлового комплексу з офісами та приміщеннями в готельному комплексі за адресою: [ADDRESS] . Замовник - суб`єкт підприємницької діяльності [PERSON] . 12 липня 2011 року ФОП [PERSON] отримала Ліцензію серії АГ № 403600 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Місце торгівлі - [ADDRESS] , ресторан. Строк дії ліцензії до 15 липня 2012 року. В подальшому [PERSON] за закінченням строк дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями неодноразово отримувала Ліцензії зі строком дії до 10 серпня 2023 року включно. 26 травня 2012 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб Volkswagen Touareg VIN [NUMBER] , 2012 року випуску. 30 грудня 2012 року Інспекцією ДАБК у Київській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме житлового будинку літ. А, замовником будівництва якого був [PERSON] . 30 серпня 2013 року [PERSON] відчужив [PERSON] за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] . Сума продажу квартири становила 3 435 700,00 грн, що еквівалентно за чинним курсом валют 430 000 дол. США. Відповідно до пункту 17 Договору продаж квартири вчинено за згодою дружини [PERSON] 09 вересня 2013 року постановою Святошинського РУ СВ відділення розслідування господарських злочинів РУ УМВС України в м. Києві закрито кримінальне провадження № 12013110080005698 стосовно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25 червня 2014 року [PERSON] набула у приватну власність зазначений готельний комплекс. Право власності на нерухоме майно було зареєстроване 16 червня 2014 року. 15 січня 2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку було зареєстроване 22 грудня 2014 року відповідно до копії витягу від 15 січня 2015 року № 32234679. Також 15 січня 2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222486201:01:042:5010 за адресою: [ADDRESS] . 25 травня 2015 року ТОВ ФБК Ра-Груп видало [PERSON] технічний паспорт на готельний комплекс за адресою: [ADDRESS] . 31 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 01 грудня 2015 року Департамент ДАБІ у Київській області зареєстрував Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме готельного комплексу з добудовою закладу громадського харчування на [ADDRESS] . Замовником будівництва була ФОП [PERSON] 13 квітня 2017 року [PERSON] зареєструвала право власності на готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування літера А загальною площею 1 997,10 кв. м. 19 червня 2019 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб Volkswagen Transporter, номер транспортного засобу [NUMBER] . 24 червня 2021 року [PERSON] отримала висновок ФОП [PERSON] (вих. № 2525) щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна. За змістом зазначеного висновку об`єкт нерухомого майна готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування літера А загальною площею 1 997,10 кв. м., розташований на [ADDRESS] , належний на праві приватної власності [PERSON] , та об`єкт нерухомого майна готель П площею 1 731 кв. м за адресою [ADDRESS] . Зазначені будівлі розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486201:01:042:5080 площею 0,3300 га. Зазначені будівлі складають єдиний майновий комплекс, пов`язані між собою призначеннням, обладнанням, без зміни конфігурації будівель. Загальна площа готельного комплексу складає 3 728,1 кв. м. Комплекс складається з готелю літ. А площею 1 997,1 кв. м., готелю літ. П площею 1 731,0 кв. м, замощення - І, огорожа № 1-2. На підставі зазначеного висновку ФОП [PERSON] 24 червня 2021 року видав технічний паспорт на готельний комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] . Замовником технічної інвентаризації була ФОП [PERSON] . Право власності на об`єднаний об`єкт нерухомого майна зареєстроване 16 червня 2021 року. 26 серпня 2021 року [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,0659 з кадастровим номером 3222486201:01:042:5577, розташовану за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі-продажу. Відповідно до висновку експерта № 23/06 за результатами проведення судової комплексної будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи наявна технічна можливість поділу об`єкта нерухомого майна, а саме готельного комплексу з добудовою закладу громадського харчування загальною площею 3728,1 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , шляхом виділу одному співвласнику 1/2 частину готельного комплексу площею 1 997,10 кв. м., а іншому - 1/2 частку площею 1 731 кв. м. Експерт вказав також на відсутність технічної можливості розділити земельну ділянку з кадастровим номером 3222486201:01:042:5080 відповідно до рівних часток співвласників та запропонував її залишити у спільній власності співвласників без поділу в натурі. Наголосив на неможливості розділу котельні Р, замощення І, огорожі № 1-2 відповідно до рівних часток співвласників та земельної ділянки площею 0,0534, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 запропонувавши їх залишити у спільній власності без поділу в натурі. У висновку експерт Контимирова В. зазначила, що попереджена про кримінальну відповідальність, що засвідчила власним підписом. Відповідно до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки від 19 червня 2022 року вартість автомобіля Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER] становить 696 122,59 грн. За змістом листа ГСЦ МВС в Київській області від 23 червня 2022 року № 32/01 автомобіль Volksvagen Transporter, VIN [NUMBER] в період з 19 червня 2019 року до 07 травня 2022 року був зареєстрований за [PERSON] , а після 07 травня 2022 року - за [PERSON] . Відповідно до листа ГСЦ МВС в Київській області від 15 серпня 2022 року [PERSON] набув у власність автомобіль BMW X1, VIN [NUMBER] , який в період з 02 квітня 2016 року до 21 червня 2022 року значився зареєстрованим за [PERSON] , а 21 червня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу був зареєстрований за іншим власником. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 06 липня 2022 року, а саме готелю літ. А площею 1 997,10 кв. м. та готелю літ. П площею 1 731 кв. м. вартість зазначеного майна станом на 06 липня 2022 року становить 109 919 600,00 грн. Вартість житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] становить 7 695 800 грн відповідно до звіту від 06 липня 2022 року, виготовленого ТОВ Інжиніринговий центр Ескон. Відповідно до висновку ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 17 серпня 2022 року вартість автомобіля BMW X12015 року випуску, VIN [NUMBER] становить 658 200,00 грн. Відповідно до висновку ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 17 серпня 2022 року вартість автомобіля Volkswagen Touareg, 2012 року випуску, становить 768 000 грн. За змістом висновку експерта від 05 грудня 2022 року № 55/11 поділ земельної ділянки площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на дві земельні ділянки площею 0,1259 га для експлуатації та обслуговування готелю літ. А та площею 0,2041 га для експлуатації та обслуговування готелю П (або на земельні ділянки площею 0,1284 га та 0,2016 га відповідно) в натурі є можливим. Однак, необхідним є встановлення права земельного сервітуту для користування земмельною ділянкою з кадастровим номером 3222486201:01:042:0033 з метою організації проходу людей, проїзду та тимчасової стоянки транспортних засобів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з 2015 року почав допомагати матері [PERSON] в обслуговуванні готелю, який був готовий у 2011 році. В подальшому організував власне ТОВ ГРК Сієста, на посаду директора товариства запросив свого батька [PERSON] , який в подальшому став котельщиком. Свідку невідомо про участь батька у веденні готельного бізнесу, яким займалася його мати [PERSON] . Також свідку нічого невідомо щодо спільного проведення часу батьками. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що про причини розірвання шлюбу їй відомо від матері, яка пояснила, що причиною розірвання шлюбу стало порушення кримінального провадження щодо [PERSON] . На погляд свідка між батьками існували добрі відносини. З травня 2014 року до листопада 2015 року свідок проживала з батьками та не помітила жодних змін у їх відносинах. Батько [PERSON] в цей час чергував в готелі. Інколи його заміняв чоловік [PERSON] . Свідок вказує, що готель Сієста будувався спільно на гроші від продажу квартири, доходу від діяльності ФОП [PERSON] та від стягнутих коштів за рішенням суду. Свідок також зазначила, що батьки в період після розірвання шлюбу разом проводили відпочинок, подорожували. Згодом у свідка з матір`ю [PERSON] зіпсувалися відносини, а саме після купівлі квартири. З братом відносини також погіршилися, оскільки той звільнив батька [PERSON] з посади директора готелю, що було одним з багатьох принижень батька її братом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] давно знайомий. Їх відносини виникли з 2014 року по роботі, а саме був інженером з технагляду за готелем Роут. Всі робочі питання, включаючи питання щодо фінансування, вирішував з [PERSON] . З [PERSON] познайомився під час роботи в готелі, водночас вперше побачив в судовому засіданні. Щодо обставин сплати послуг з будівництва готелю, участі учасників справи у будівництві свідку не відомо нічого. Свідок [PERSON] пояснив, що з серпня-вересня 2013 року він почав проживати в будинку сім`ї [PERSON] , як чоловік [PERSON] . В травні 2013 року свідок дізнався про те, що [PERSON] та [PERSON] фіктивно розлучилися. Свідок повідомив, що в період розірвання шлюбу між сторонами він разом з дружиною та її батьками їздив до Туреччини та Єгипту на відпочинок, де [PERSON] та [PERSON] проживали в одному номері. Також свідок повідомив, що для вирішення робочих питань проводилися спільні зустрічі, на яких були присутні: сам свідок, позивач, відповідач, [PERSON] та [PERSON] , під час однієї з таких зустрічей сім`я вирішила продати квартиру, яка належала [PERSON] та [PERSON] , а кошти спрямувати на будівництво готелю Роут. Свідок пояснив, що всі рішення з питань будівництва готелю в період з 01.01.2014 по 01.12.2015 приймалися [PERSON] та [PERSON] спільно. Свідок [PERSON] повідомила про те, що з подружжям [PERSON] перебуває в дружніх відносинах. Протягом 2012-2015 років подружжя [PERSON] та свідок зустрічалися 3-4 рази на рік в кафе, де позивач та відповідач завжди поводили себе як пара. До 2022 року ніхто із подружжя не розповідав свідку про припинення шлюбних відносин. Свідок [PERSON] повідомив суд про те, що з 2011 року він працював менеджером в готельному комплексі «Сієста». Під час роботи в готелі свідок спостерігав, що всі робочі питання, які виникали в процесі управління готелем вирішували [PERSON] , [PERSON] та їх син [PERSON] . Позивач часто залишався ночувати в готелі. Свідок показав, що на його думку, відносини між позивачем та відповідачем після розірвання шлюбу не погіршились. Свідок [PERSON] повідомила, що вона працювала директором підприємства, яке було генеральним підрядником під час будівництва готелю «Роут». Протягом 2013 року здійснювались проектні роботи. В 2014 році розпочалися перші будівельні роботи. Під час будівництва готелю свідок всі робочі питання вирішувала з [PERSON] , а з [PERSON] свідок спілкувалася приблизно 1 раз на тиждень. Кошти за роботу свідок отримувала безпосередньо від [PERSON] , проте розписки про отримання коштів свідок писала на ім`я [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі статтею 16\~ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого\~немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й\~охоронювані законом інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою\~статті 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У правовідносинах, які розглядаються судом, спір стосується поділу спільного майна подружжя. Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Положеннями\~статті 60 СК України\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про\~презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій\~статті 372 ЦК України. Як роз`яснено судам у пунктах 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК України, частина третя\~статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої\~статті 325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша\~статті 61 ЦК України). Тлумачення\~статті 61 СК України\~свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Згідно з абзацом 2 частини другої\~статті 372 ЦК України\~за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини третьої\~статті 61 СК України\~якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта\~статті 65 СК України). У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Частинами першою, четвертою\~статті 71 СК України\~передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Указаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22). При цьому суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)). У спірних правовідносинах об`єктами поділу майна подружжя є готельний комплекс з добудовою закладу громадського харчування загальною площею 3 728,1 кв. м. замощення І, огорожа № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,33 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5080 за адресою: [ADDRESS] ; будівля котельні загальною площею 39,5 кв. м, замощення І, огорожа № 1-2 за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0534 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5081 за адресою: [ADDRESS] ; адміністративна будівля (будинок охорони) площею 4 кв. м. за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок літ. А площею 293,5 кв. м за адресою [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0986 га, кадастровий номер 3210900000:01:086:0029 за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0659 га, кадастровий номер 3222486201:01:042:5577 за адресою: [ADDRESS] ; транспортний засіб Volkswagen Toureg, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] та транспортний засіб BMW X1, 2015 року випуску. Транспортний засіб Volkswagen Touareg VIN [NUMBER] , 2012 року випуску, зареєстрований 2012 року за [PERSON] . З копії паспорта [PERSON] суд встановив, що вперше шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований 07 грудня 1980 року, а розірваний - 11 червня 2013 року (а. с. 13, т. 3). Отже, зазначений автомобіль був придбаний в період шлюбу. Доказів щодо непоширення презумпції спільного сумісного майна подружжя на зазначене майно матеріали справи не містять. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі\~присуджуються одному\~з подружжя,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Так [PERSON] в позовній заяві просив визнати за ним право власності на 1/2 частку зазначеного автомобіля. [PERSON] просить виділити зазначений автомобіль у особисту приватну власність [PERSON] , з огляду на ту обставину, що вона не користується автомобілем та не має посвідчення водія, та стягнути на її користь компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля на суму 384\~000,00 грн. Стаття 16 ЦК України визначає способи захисту порушеного права особи. Цивільний закон наділяє суд правом забезпечити поновлення порушеного права особи у разі обґрунтованості такого порушення, встановленої на підставі аналізу доводів та матеріалів справи. Стаття 71 СК України, зокрема, визначає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними; присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації насамперед застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18). Водночас під час розгляду справи по суті, в судовому засіданні, позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Серафимова І.М., зустрічні позовні вимоги в частині поділу автомобілів, що перебувають у спільній сумісній власності подружжя, визнав, та зазначив, що спір між подружжям існує лише в часині поділу готельного комплексу. Відповідно до частин першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин,

Outcome: partial