Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Рівненської міської ради, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для подання нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини та визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , який був зареєстрований в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , проте фактично проживав за адресою [ADDRESS] . За цією ж адресою [ADDRESS] проживає і вона. Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, а саме (одна четверта) частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 05 вересня 2024 року вона звернулась до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Плетньової Юлії Романівни щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті Спадкодавця. У відповідь на її звернення вона отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначалось про пропущення строку для прийняття спадщини. Просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька. Ухвалою суду від 13.09.2024 у вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представником була подана заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Водночас, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, в якій також повідомляє про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке. [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.12.2023 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [PERSON] був зареєстрований в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , проте фактично проживав за адресою [ADDRESS] . За цією ж адресою проживає позивачка у справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме (одна четверта) частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . (одна четверта) частки квартири, що находиться за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить [PERSON] . 05 вересня 2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Плетньової Юлії Романівни щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті Спадкодавця. У відповідь на її звернення вона отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначалось про пропущення строку для прийняття спадщини. Вважає, що прийняла спадщину вчасно, оскільки, зокрема, проживала разом з батьком в квартирі за адресою [ADDRESS] , хоча ні вона, ні батько в квартирі зареєстровані не були. За приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Як стверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем за законом і не відмовляється від прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як слідує зі змісту положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини і вказані позивачем підстави його пропуску суд визнає поважними. За наведеного, враховуючи позицію сторін у справі, суд вважає за можливе задовольнити вимогу про визначення додаткового достатнього строку для позивача для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved