Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ХМР, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Герасимова О.О. в якій просить визначити [PERSON] додатковий строк два місяці, з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис № 902 в зв`язку із укладанням шлюбу між нею та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова. Також вказала,що Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьки [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.08.1957 року, згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Бюро записів актів громадянського стану Комінтернівського району м. Харкова 11.08.1957 року, актовий запис № 768. Після укладання шлюбу прізвище її матері було змінено з « [PERSON] » на [PERSON] ». [INFO] чоловік спадкодавиці, [PERSON] , помер [INFO] померлої спадкодавиці є [PERSON] та [PERSON] . Батьки [PERSON] померли. Крім того вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , та після її смерті залишилась спадщина, що складається з ізольованої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ., яка належала померлій матері на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради від 24.02.1994 р., за р.н. № 394-6606, зареєстрованого в КП «Харківському міському бюро технічної інвентаризації» 11.03.1994 р., реєстраційний номер: п-3-4942. 25.04.2018 року спадкодавиця, залишила заповіт на користь позивачки, який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Герасимовою О.О. Оскільки спадкодавиця померла [INFO] , а 24.02.2022 року почалася військова агресія російської федерації проти України і м. Харків з 24.02.2022 року є зоною бойових дій, то вона разом з чоловіком виїхали за межі України і до 20.11.2023 року перебували у Бельгії. На момент смерті її матері органи РАЦС та нотаріуси припинили свою діяльність і у неї не було можливості отримати свідоцтво про смерть та поховати матір на той момент, коли вона померла. Поховання померлої [PERSON] здійснили органи судово-медичної експертизи, тому актовий запис про смерть органом РАЦС внесено до державного реєстру (22.06.2022 року), тобто через 4 місяці після смерті спадкодавиці і видано свідоцтво про смерть представнику зазначеної установи. Також зазначила, що коли саме і кому було видане свідоцтво про смерть [PERSON] , та чи видано взагалі, їй не було відомо до 20.11.2023 року, тобто до моменту її приїзду до України і отримання нею особисто свідоцтва про смерть матері 23.11.2023 року. Окрім того, позивач вказала, що оскільки її виїзд за межі України відбувався стихійно та на підставі паспорту громадянина України, інформація щодо перетину державного кордону України нею в березні 2022 року, а саме виїзду, у прикордонній службі України відсутня. Однак, у відповідь на адвокатський запит від 01.03.2024 року до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано письмову відповідь, відповідно до якої [PERSON] в`їхала на територію України 20.11.2023 року. Перебуваючи у Бельгії, позивач сподівалася, що зможе повернутися додому, отримати свідоцтво про смерть матері і звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у в становлений законом строк. З 29.06.2022 року почали діяти нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. З урахуванням цих змін максимальний строк для прийняття спадщини позивачем сплинув у січні 2023 року. Вона намагалася тимчасово повернутися в Україну в січні 2023 року, але з урахуванням чинного законодавства Бельгії з 04.01.2023 року українці, що мають статус тимчасового захисту в Бельгії, повинні були звернутися до муніципалітету за місцем проживання і продовжити термін дії карти до 04.03.2024 року. Оскільки для\~приїзду до\~України потрібні\~були кошти,\~а працювати\~вона не\~може,\~оскільки є\~особою пенсійного\~віку,\~їй вкрай\~необхідно було\~отримати Картку\~тимчасового захисту\~на майбутнє.\~Так 09.04.2023\~року вона\~отримала зазначену\~Картку і\~їй потрібно\~було дочекатися\~спливу 6-місячного\~строку після\~отримання зазначеної\~картки для\~збереження за\~нею житла\~та виплат,\~в тому\~числі і\~медичної страховки,\~тобто до\~жовтня 2023\~року.\~Інакше позивачка\~не мала\~фінансової можливості\~приїхати до\~України та\~оформляти відповідні\~документи для\~прийняття спадщини.\~20.11.2023\~року вона\~повернулася до\~України,\~та 23.11.2023\~року отримала\~в органах\~РАЦС свідоцтво\~про смерть\~матері.\~07.12.2023\~року позивач\~звернулася до\~приватного нотаріуса\~ХМНО Герасимової\~О.О,\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~яка в\~подальшому винесла\~постанову про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії.\~ Враховуючи вищевикладене,\~позивач [PERSON] була\~вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 25.01.2024 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. До судового засідання представник відповідача ХМР не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В наданому до суду відзиві на позов представник відповідача зазначив, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.11.2023 року, актовий запис № 4808. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з ізольованої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведене позивач повина була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 01.09.2022 року, проте звернувся лише 07.12.2023 року. Зважаючи на вимоги чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, на думку представника відповідача, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Харківська міська рада, у випадку не прийняття особою спадщини, на виконання вимог статті 1277 ЦК України, повинна виконати законний обов`язок щодо подання до суду заяви про визнання майна, що належало на праві приватної власності [PERSON] , відумерлою спадщиною та її передачу у комунальну власність Харківської міської територіальної громади. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Таким чином рішення суду по даній справі суттєво впливає і на майнові права Харківської міської територіальної громади. Також вказав, що діючим законодавством для громадян України, які перебувають за кордоном, встановлений спеціальний порядок подання заяви про прийняття спадщини, який передбачає кілька альтернативних варіантів оформлення та подання вказаної заяви. У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Зазначені вищі вимоги позивач також не виконала, а тому її позовні вимоги не підлягають задоволенню. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Герасимова О.О. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 23.11.2023 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 4808 (а.с. 27). Згідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Комінтернівським райбюро РАЦС м. Харкова, [PERSON] , 1932 р.н. та [PERSON] , 1937 р.н. уклали шлюб 11.08.1957 року, актовий запис № 768 (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Комінтернівським р/б РАЦС м. Харкова батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). Крім того, згідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Фрунзенським відділом РАЦС м. Харкова, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 29.12.1979 року, актовий запис № 902 (а.с. 26). Свідоцтвом про\~розірвання шлюбу\~Серії [NUMBER] \~від 02.07.2002\~року підтверджується,\~що шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано 02.07.2002 року, запис за № 210 (а.с. 67). Також згідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 08.08.2017 року, актовий запис № 265 (а.с. 28). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 02.06.1997 року [PERSON] , помер [INFO] , місце реєстрації: Харківський міський відділ реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 8850 (а.с. 30). З заповіту від 25.04.2018 року посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори Герасимовою О.О., зареєстрований в реєстрі за № 4-160, вбачається, що [PERSON] , [INFO] на випадок смерті зробила розпорядження: все її майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, та на що вона за законом матиме право, вона заповідає своїй доньці [PERSON] , [INFO] (а.с. 41). Як вбачається з відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-392/18/24-Вих від 03.01.2024 року [PERSON] , [INFO] в`їхала на територію України 20.11.2023 року (а.с. 38). Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 97/2023, наданої на виконання ухвали суду, після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини звернулася 07.12.2023 року [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Герасимової О.О. від 07.12.2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 74). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. ст. 1217, 1218\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивач, як на підставу пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, посилалася на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вона з березня 2022 року перебувала поза межами України. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента\~України від\~24.02.2022\~№ 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. З урахуванням веденого в України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Суд зауважує, що під час розгляду справи встановлено, що спадщина за померлою матір`ю позивача ніким не прийнята, в матеріалах справи відсутні докази про наявність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку про обгрунтвоаність та доведеність позовних вимог позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, оцінивши надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємецею поважними, а позовні вимоги позивача [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тривалістю два місяці з дня набранням рішенням суду законної сили. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved