Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (законним представником якого є [PERSON] ), у якому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали. Позивач у судовому засіданні не з`явився, його представник адвокат Данич О.С. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, вказавши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи по суті сповіщались завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачам надсилалася за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, про час і місце розгляду справи по суті відповідачі сповіщався шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника та просили прийняти рішення з урахуванням якнайкращих інтересів дитини. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив\~наступне. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2021 від 03 квітня 2024 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до акту від 22 жовтня 2024 року, підписаного мешканцями будинку і затвердженого представником КП «ЖЕК -10» ЧМР, [PERSON] , 1985 року народження та [PERSON] , 2007 року народження не проживають за місцем своєї реєстрації. За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-63218/18/24-Вих від 16.09.2024, наданої на запит суду, [PERSON] останній раз перетнула державний кордон України на ви`їзд 31 липня 2021 року. Як зазначено у позовній заяві, приблизно у 2018 році [PERSON] виїхала за кордон, а через деякий час туди виїхав і [PERSON] .. До теперішнього часу їх місце перебування не відоме, їх особистих речей у квартирі не має, участі у витратах на утримання житла вони не приймають. Жодних перешкод у користуванні та можливості доступу до житла їм не здійснюється. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, суду пояснили, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації вже більше десяти років, вона одружилася та виїхала за кордон ще до початку війни. В даній квартирі проживає лише [PERSON] . Статтею 47\~Конституції України\~визначено,\~що кожен\~має право\~на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved