Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Зміст позовних вимог У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 134182,35 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.09.2023 між позивачем та [PERSON] укладено договір кредиту № М30.00613.010390812. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 100200,00 грн, зі сплатою 79,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Останню сплату відповідачем (зарахування за кредитним договором) здійснено 11.03.2024. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 30.08.2024 становить 134182,35 грн, з яких прострочений борг - 87949,54 грн та прострочені проценти 46232,81 грн. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання 27 листопада 2024 року учасники справи не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачеві та він є повідомлений про розгляду справи. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 13.09.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № М30.00613.010390812, за умовами якого банк надає клієнту кредит на споживчі цілі, а клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту - мобільний; сума кредиту - 100200,00 грн; процентна ставка - фіксована 79.99 % річних; строк кредиту - 12 місяців. Дата повернення кредиту - по 13.09.2024 включно. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок UА053363102909200000201071109 (п. 1.1 - 1.4, 1.6 договору). Пунктом 1.10 договору визначено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів а розмірі 100200,00 грн на рахунок [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк». Датою видачі кредиту є дата зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав у розпорядження відповідача кредитні кошти на умовах, передбачених договором, що підтверджується меморіальними ордерами № 4096918 та № 4096920 від 13.09.2023. Відповідно до виписки за період з 13.09.2023 по 11.03.2024 відповідачем здійснювалась часткова оплата за кредитним договором. 09.07.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою про усунення порушення кредитного зобов`язання, в якій зазначається, що станом на 09.07.2024 заборгованість за кредитним договором становить 134182,35 грн, з яких: строковий основний борг - 32713,28 грн; прострочений основний борг - 55236,26 грн; прострочені проценти - 41235,21 грн; строкові проценти - 4997,60 грн. Щодо стягнення основної заборгованості Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем кредитного договору, позивачем надавалися відповідачу в кредит грошові кошти. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у встановлений договором строк належним чином не виконав, з огляду на що у нього утворилася заборгованість, яка складає 87949,54 грн за тілом кредиту. Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав. Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 87949,54 грн. З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом у розмірі 87949,54 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення процентів за користування кредитом Згідно з частиною першою статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Умовами договору сторони визначили процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірні 79,99 % річних, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню і проценти за користування кредитом в сумі 46232,81 грн. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» судом задоволено, то судові витрати покладаються на відповідача в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved