Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Тодарчук Т.В. подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2018 на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з фіксованого розміру 1\~200,00 грн щомісячно на кожну дитину на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликалася на те, що на даний час матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. У старшого сина [PERSON] є проблеми із здоров`ям, що потребує додаткових витрат, а також лікар рекомендує заняття з плавання, яке на сьогодні не є дешевим. Враховуючи те, що у селі басейн відсутній, як і інші процедури, прописані лікарем, дитину необхідно довозити або у м. Стрий, або до м. Калуш Івано-Франківської області, що теж вплине на додаткові витрати. Змінився матеріальний стан у відповідача, адже на момент подачі позову про стягнення аліментів у 2018 році він не працював і бажання забезпечувати сім`ю та працювати не мав. На даний час відповідач є військовослужбовцем та отримує заробітну плату, однак, на даний час, заборгованість із сплати аліментів згідно з розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем, складає 13\~508,00 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.43), клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову (а.с.51). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.26-27). Ухвалою судового засідання від 31.10.2024 відкладено розгляд справи (а.с.45). Ухвалою судового засідання від 28.11.2024 судом постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.52). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підстави своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження від 19.03.2009 та 27.03.2017 (а.с.6, 7). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2018 постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 1\~200,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09.08.2018 і до їх повноліття (а.с.8). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Згідно з консультативним висновком спеціаліста [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з встановленим діагнозом рекомендовано лікування (а.с.12, 13, 14). За змістом розрахунку заборгованості по аліментах від 12.07.2024 заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа №2/345/1438/2018 від 25.10.2018 станом на 12.07.2024 становить 13\~508,00 грн (а.с.15-16). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із наміром позивачки змінити спосіб стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, відповідно до статей 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із вимогами частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини 8, 9 статті 7 СК України). Відповідно до положень частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частини 1, 2 статті 141 СК України). Відповідно до положень абзацу 1 частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з приписами абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з приписами частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час перебування у якому у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2018 постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 1\~200,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09.08.2018 і до їх повноліття. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що положеннями Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція викладена Касаційним цивільним судом Верховного Суду у постанові №372/2393/17 від 14.11.2018. Іншими словами, позивачі у відповідній категорії справ, як отримувачі аліментів, не обмежені правом на подання заяви про збільшення розміру таких, зокрема шляхом зміни способу їх присудження, а саме: зміни розміру аліментів, стягнутих у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у відповідній твердій грошовій сумі та навпаки. Суд зауважує, що визначений позивачем розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, а саме: 1/3, який вона просить стягувати надалі з відповідача щомісячно як аліменти на двох дітей, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на таку кількість дітей. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що при зміні розміру аліментів чи способу їх стягнення аліменти сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили. Розподіл між сторонами судових витрат. Щодо стягнення судового збору. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1\~211,20 грн). Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу. Згідно з приписами частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються: договором про надання правової допомоги від 16.07.2024, укладеного між адвокатом Тодарчук Т.В. та [PERSON] , яким передбачено, зокрема, оплдату послуг адвоката у сумі 5\~000,00 грн (а.с.18-19); платіжною квитанцією від 16.07.2024 про оплату [PERSON] послуг з надання правової допомоги у сумі 5\~000,00 грн (а.с.20). Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved