Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивача 03.10.2024 звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Договором кредитної лінії №527248773 від 24.06.2021 у розмірі 32512,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24512,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором про надання фінансового кредиту №07886-07/2021 від 14.07.2021 у розмірі 7280,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3780,00 грн - сума заборгованості за відсотками та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що\~24.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №527248773. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №144 від 27.07.2021 до договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №527248773. Окрім цього, 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 32512,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24512,00 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку, визначеному договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.10.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором №527248773 у розмірі 32512,00 грн. Окрім цього, 14.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №07886-07/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача. Товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18022022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №30082023/1 від 30.08.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 7280,00 грн, з яких 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3780,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18.02.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором №07886-07/2021 у розмірі 7280,00 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. 04 жовтня 2024 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами частини 13\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8\~статті 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги статей 279,\~280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 24.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №527248773 /а.с. 10-12/, згідно з яким останній отримав кредит на суму 8000 грн, строком на 30 днів (п.1.7 Договору), зі сплатою процентів за користування кредитом (п.1.9 Договору). Відповідно до умов договору та Паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору /а.с.9/, клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором; кредит надається строком на 30 днів, за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються у наступному порядку: виключно на період строку, визначеного у п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 3,65% річних, що становить 0,01% від суми кредиту за кожен день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 620,50% річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно п.1.12.1, 1.12.2 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на 1 календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язується щоденно сплачувати проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Проценти в розмірі визначеному п.п. 1.9 та 1.12.2 договору нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання Траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Відповідно до п. 4.1 невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» . Уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті Товариства www/monyyveo.ua. Згідно з п.п. 4.3 договору, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному у п. 1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно з п.п. 4.4 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Даний договір підписано [PERSON] електронним підписом MNV67F5M. Окрім цього, 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою право грошової вимоги перейшло до ТОВ «Таліон плюс» /а.с.13-15/. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги /а.с.16-17/. Згідно з п. 2.1 цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 32512,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24512,00 сума заборгованості за відсотками /а.с.18/. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №527248773 від 24.06.2021 за період з 21.10.2022 по 31.08.2024, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. У зв`язку із чим станом на 31.08.2024 заборгованість відповідача складає 32512,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24512,00 сума заборгованості за відсотками /а.с.19/. Окрім цього,\~14.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №07886-07/2021, згідно з яким останній отримав фінансовий кредит на суму 3500 грн, строком на 30 днів, тобто до 12.08.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 328,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% на добу. Відповідно до п.п. 2.3. договору, у разі недотримання умов встановлених п.1.4 договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. П.п. 4.3 передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Пункт 6.8, 6.9 договору передбачає, що підписанням цього договору Клієнт ( [PERSON] ) підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства; також підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Із п. 6.1. вбачається, що цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний кредитний договір та додаток до нього підписаний [PERSON] його електронним підписом W30561. Окрім цього, 18.02.2022 між ТОВ "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір факторингу №18022022. Пункт 1.2 договору передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №18022022 від 18.02.2022 та Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало, а ТОВ "Фінансова Компанія " Європейська агенція з повернення боргів" прийняло Реєстр боржників кількістю 4812. Після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 ТОВ "Фінансова Компанія " Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги за кредитним договором №07886-07/2021 у розмірі 7280,00 грн. Зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.08.2024 становить 7280,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3780,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин 1, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі статтею 3 якого, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частини 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору,\~щодо дійсності якого заперечує відповідач,\~його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №527248773 від 24.06.2021 та Договір про надання фінансового кредиту №07886-07/2021 від 14.07.2021. Вказані договори були укладені дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписані накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані на мобільний номер телефону [PERSON] . Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що вказані кредитні договори були підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, який був надісланий первісними кредитором на номер телефону, зазначений [PERSON] , на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатора відповідача, що і є його безпосереднім підписом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима відповідачем матеріали справи не містять. Таким чином, позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за\~Договором кредитної лінії №527248773 від 24.06.2021 та Договором про надання фінансового кредиту №07886-07/2021 від 14.07.2021 не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання. Щодо переходу права вимоги\~до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до боржника [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З огляду на наведене, а також, враховуючи, що договір факторингу не є нікчемними за законом та не визнаний судом недійсним, суд вважає, що ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі чинного договору набуло право вимоги до відповідача за кредитними договорами. Відтак, суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по кредитних договорах у зв`язку із невиконанням його умов. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених\~ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні\~статті 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором кредитної лінії №527248773 від 24.06.2021 та Договором про надання фінансового кредиту №07886-07/2021 від 14.07.2021, основну суму боргу у добровільному порядку не повертає, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення всієї суми заборгованості за вказаними договорами у розмірі 39792,00 грн. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики Договором кредитної лінії №527248773 від 24.06.2021 у розмірі 32512,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24512,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Договором про надання фінансового кредиту №07886-07/2021 від 14.07.2021 у розмірі 7280,00 грн, з яких: 3500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3780,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved