Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що 04 січня 2024 року між сторонами укладено Договір підряду № 040124, за умовами якого ФОП [PERSON] взяв на себе зобов`язання виконати роботи щодо виготовлення меблів: ліжка і стінової панелі «Піраміда» 80*120, 2 тумби, банкетки, стінової панелі 192*300. Відповідач мав виконати вказану роботу протягом 24 робочих днів з моменту отримання матеріалів виконавцем. Загальна вартість робіт складає 40\~000 грн., з яких попередня оплата становить 24\~000 грн., що сплачується одразу при укладенні договору, та 16\~000 грн. остаточний розрахунок, що сплачуються в момент підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. Так, позивачем на виконання умов договору 04.01.2024 сплачено попередню оплату послуг у розмірі 24\~000 грн. ФОП [PERSON] мав виконати роботу щодо виготовлення меблів у строк до 07.02.2024. Проте, відповідач у передбачений строк зазначену роботу не виконав. З огляду на викладене, [PERSON] відмовилася 14.03.2024 в односторонньому порядку від Договору підряду № 040124 від 04.01.2024 та просила повернути отриману передоплату у розмірі 24\~000 грн. у строк до 21.03.2024, про що направила повідомлення ФОП [PERSON] . Однак, дані вимоги позивача відповідачем проігноровані. Позивач звернулася 18.03.2024 до іншого підрядника ФОП [PERSON] та уклала з останнім договір купівлі-продажу № 97253, за умовами якого [PERSON] придбала наступні товари: 1 ліжко з м`якою оббивкою Almador Ліжко Sienna 180*200*29 2 п/м; prestige 2769 Almador (TopTextil); ножки бокал білі; 2 основа для матраца Lux Estel KM 180*200*3. Сума замовлення за вищевказаним договором склала 31\~039 грн. У зв`язку з вищенаведеним, [PERSON] просить стягнути із відповідача ФОП [PERSON] збитки у розмірі 24\~000 грн. (попередню оплату за договором), 31\~039 грн. збитки (витрати, які особа зробила для відновлення порушеного права), 10\~000 грн. моральної шкоди та 43\~200 грн. пені відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Заперечення відповідача 25 червня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому ФОП [PERSON] заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що ним, як виконавцем послуг за Договором підряду № 040124 від 04 січня 2024 року виконане взяте на себе зобов`язання, замовлено матеріали та останній приступив до виготовлення ліжка на замовлення позивача. Однак, у зв`язку із затриманням матеріалів та введенням воєнного стану в Україні, строк виконання робіт збільшився, про що неодноразово повідомлялося [PERSON] . На підтвердження виконання замовлення, відповідачем направлялися фото замовлення позивачу, яка ймовірно переглянувши фото вирішила, що ліжко не відповідає замовленим розмірам, відмовилася від замовлення та розірвала договір в односторонньому порядку, надіславши повідомлення. Аванс у розмірі 24\~000 грн. витрачено ФОП [PERSON] на матеріли відповідно до замовлення та технічного завдання, й у відповідності до п. 3.6 договору не повертається у разі добровільної відмови від замовленого товару. Також відповідач вказує на те, що у відповідності до п. 9.3 договору при розірванні договору за спільним рішенням замовника і виконавця незавершені роботи передаються замовнику, який оплачує виконавцю вартість фактично виконаних робіт. ФОП [PERSON] вважає, що ст. 849 ЦК України, на яку посилається позивач, не підлягає застосуванню до даних правовідносин, оскільки твердження [PERSON] про те, що відповідач несвоєчасно почав роботу не відповідають дійсності. Розмір заявленої позивачем моральної шкоди ФОП [PERSON] також вважає необґрунтованим. З наведених підстав, відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Зарудяний А.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач ФОП [PERSON] та його представник адвокат Бандурченко Ю.В. у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Від представника відповідача надходило клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак проведення відеоконференції було технічно неможливим, оскільки адвокат не мала змоги приєднатися через відсутність світла за місцем її проживання, про що повідомила суд додатково. Від відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечував проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обставини справи, що встановлені судом 04 січня 2024 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір підряду № 040124. Відповідно до п. 1.1 договору [PERSON] доручає, а ФОП Бандурченко бере на себе зобов`язання виконати роботу щодо виготовлення: ліжка і стінової панелі «Піраміда» 80*120, 2 тумби, банкетки, стінової панелі 192*300. Згідно п. 2.1 договору, виконавець виконує передбачені даним договором роботи протягом 24 робочих днів з моменту отримання матеріалів виконавцем. За змістом п. 2.3 договору, у зв`язку з наявністю об`єктивних обставин, а також обставин відповідно до п. 5.2 даного договору, строки виконання робіт можуть бути подовжені. Загальна вартість робіт за договором складає 40\~000 гривень (п. 3.1 договору). Відповідно до п. 3.4 договору замовник проводить оплату за цим договором у 2 етапи: замовник здійснює попередню оплату в розмірі 24\~000 грн., яка вноситься в момент підписання договору; замовник проводить остаточний розрахунок з виконавцем в розмірі 16\~000 грн. після закінчення всіх робіт по даному договору в момент підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, відповідно до п. 2.2 даного договору. У п. 4.1 договору сторони погодили, що виконавець зобов`язується виконати роботу зі своїх матеріалів, своїми силами, механізмами і обладнанням відповідно до прийнятого ескізу або угоди в обсязі і терміни, передбачені договором. У п. 5 договору сторони визначили обставини непереборної сили, та передбачили, що сторона, яка не виконує своїх обов`язків, повинна повідомити іншу сторону про перешкоду і її вплив на виконання зобов`язань за цим договором. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та даного договору (п. 8.1 договору). Відповідно до п. 9.2 договору, дострокове розірвання договору може мати місце за згодою сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством України, цим договором, з відшкодуванням понесених збитків. Згідно платіжної інструкції № 0.0.3395243863.1 від 04.01.2024 [PERSON] внесла на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] попередню оплату в розмірі 24\~000 грн. З наданих до суду скріншотів переписки між сторонами у месенджері «Viber» видно, що між ними вівся діалог про виконання відповідачем замовлення щодо виготовлення меблів, умов договору, строків виконання та інше. 14 березня 2024 року позивач [PERSON] направила відповідачу повідомлення про відмову від вищевказаного договору підряду та вимагала повернути сплачену суму попередньої оплати в строк до 21 березня 2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення та копіями квитанцій про оплату поштового відправлення. Відповідно до Договору купівлі-продажу № 97\~253, укладеного 18 березня 2024 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] , остання придбала наступні товари: 1 ліжко з м`якою оббивкою Almador Ліжко Sienna 180*200*29 2 п/м; prestige 2769 Almador (TopTextil); ножки бокал білі; 2 основа для матраца Lux Estel KM 180*200*3, загальною вартістю 31 039 грн. Згідно чеку від 18.03.2024 на суму 1\~000 грн. та товарного чеку 19.03.2024 на суму 30\~039 грн. позивач [PERSON] сплатила 31\~039 грн. за придбані відповідно до Договору купівлі-продажу № 97\~253 від 18 березня 2024 року товари. З наведених позивачем у позові розрахунків пені вбачається, що [PERSON] , посилаючись на п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», просить стягнути із відповідача пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) за період з 08.02.2024 по 14.03.2024 (36 днів), тобто за наступним розрахунком: 40\~000 грн. * 3 * 36 / 100, що становить 43\~200 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За приписами ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.\~ст.\~525,\~526\~ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У ч. ч. 1, 2 ст. 849 ЦК України закріплено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Крім того, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, як Цивільний кодекс України, так і Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача послуг на односторонню відмову від договору у визначених законом випадках. Так, судом встановлено, що 04 січня 2024 року між сторонами укладено Договір підряду № 040124, за умовами якого відповідач зобов`язався виконати роботи щодо виготовлення меблів, терміном виготовлення 24 робочих днів, тобто кінцевим строком виготовлення 07.02.2024. У визначений строк ФОП [PERSON] вказані вище роботи не виконав, повідомлень щодо поважності причин та підстав затримки у виготовленні меблів, які б зумовлювали продовження строку виконання робіт, позивачу не надав, на неодноразові звернення позивача щодо остаточної дати виготовлення товару належної відповіді не надав. З вищевказаних підстав, вказаний вище договір розірвано 14 березня 2024 року на вимогу позивача [PERSON] . Обґрунтовуючи затримку виготовлення меблів, відповідач посилався на обставини введення в Україні воєнного стану та на підтвердження таких аргументів надав довідки щодо кількості й тривалості повітряних тривог за період з 04.01.2024 по 10.03.2024. Проте, до суду не надано жодних доказів того, що відповідач повідомляв позивача про обставини, які пов`язані із воєнним станом (наприклад, оголошення повітряних тривог), та які перешкоджали виконанню замовлення у погоджені строки. Крім того, Договір підряду № 040124 укладався вже у період дії воєнного стану в Україні, а саме 04 січня 2024 року, тому посилання відповідача на положення п. 5.2 договору (обставини непереборної сили), як на підставу звільнення відповідача від відповідальності за невиконання договору, суд вважає недоцільним. Доводи відповідача про те, що він поніс витрати на виготовлення меблів, які йому мають бути відшкодовані, є безпідставними, оскільки до суду не надано доказів понесення таких витрат. Фото, відправлені у месенджері «Viber», які як стверджує відповідач підтверджують виготовлення ним меблів на замовлення позивача, не є належними доказами виготовлення замовлення та понесення відповідачем витрат на матеріали. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення з ФОП [PERSON] та користь [PERSON] збитків у розмірі 24\~000 грн., що становить попередню оплату за Договором підряду № 040124 від 04 січня 2024 року. Щодо позовних вимог про стягнення витрат, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальних збитків), суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Так, реальними збитками підкреслюється наявність фактичних втрат майнової сфери потерпілої особи. Що ж до заявлених вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 31\~039 грн., сплачених ФОП [PERSON] за Договором купівлі-продажу № 97\~253 від 18 березня 2024 року, як витрат, які остання зробила з метою відновлення свого порушеного права (реальних збитків), то суд вважає, що дані витрати не відносяться до таких збитків, в розумінні ст. 22 ЦК України, тому правові підстави для стягнення заявленої суми відсутні. Щодо стягнення пені, суд дійшов наступного висновку За приписами ст. ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просить стягнути із ФОП [PERSON] пеню у розмірі 43 200 грн., визначену за період з 08.02.2024 по 14.03.2024, за наступним розрахунком: 40 000 грн. (вартість робіт згідно умов договору) * 3 * 36 / 100. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що розмір заявленої пені майже вдвічі перевищує розмір збитків, що підлягають до стягнення з відповідача, суд дійшов висновку про зменшення її розміру та стягнення із ФОП [PERSON] на користь позивача [PERSON] пені в розмірі 15\~000 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Так, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що в результаті недобросовісного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань [PERSON] зазнала негативних емоцій, переживань, порушено її звичний спосіб життя та виникла необхідність докладання додаткових зусиль й витрачання часу для вирішення проблемних питань, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, що на думку суду є достатнім та таким, що відповідає характеру та обсягу завданої позивачу шкоди. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позивних вимог та стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] збитків (передоплати) у розмірі 24 000 грн., пені у розмірі 15 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 6447-4435-8405-0676 від 27 березня 2024 року. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 448 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial