Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

16.02.2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Кам`янського районного суду Черкаської області після визначення підсудності надійшла вищевказана позовна заява. Відповідно до позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь заборгованості за електронним договором №4386441 від 28.06.2021 року, в розмірі 36408,00 грн., інфляційні втрати - 11541,34 грн., три відсотки річних - 2283,23 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Вищевказані вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 4386441 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 11100,00 грн. Кредитний Договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складає 30 днів. Дата повернення кредиту 28.07.2021 року. Строк кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах п.1.4. Договору. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, в повному обсязі , шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 27.07.2021 року відповідач [PERSON] здійснив оплату процентів на рахунок кредитора, в розмірі 1898,10 грн. В зв`язку з чим, відповідно до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулось продовження строку кредиту, ще на 30 днів до 26.08.2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 26.08.2021 року відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, на підставі п. 4.3. Договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі [PERSON] оплати за кредитним договором не здійснював. 03.05.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА » та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 03-05/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомила відповідача шляхом направлення на електрону пошту den96n27@gmail.com про відступлення права вимоги. Неналежне виконання відповідачем договору призвело до його заборгованості перед фінансовою установою. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.02.2024 року провадження по справі відкрито, в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поштове повідомлення повернулось на адресу суду із позначкою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 4386441 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 11100,00 грн. Кредитний Договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складає 30 днів. Дата повернення кредиту 28.07.2021 року. Строк кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах п.1.4. Договору. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, в повному обсязі , шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 27.07.2021 року відповідач [PERSON] здійснив оплату процентів на рахунок кредитора, в розмірі 1898,10 грн. В зв`язку з чим, відповідно до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулось продовження строку кредиту, ще на 30 днів до 26.08.2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 26.08.2021 року відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, на підставі п. 4.3. Договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі [PERSON] оплати за кредитним договором не здійснював. 03.05.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА » та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 03-05/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомила відповідача шляхом направлення на електрону пошту den96n27@gmail.com про відступлення права вимоги. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 36408,00 грн., з яких: 11100,00 грн. - тіло кредиту, 25308,00 грн. - нараховані процентів за користування кредитом, інфляційні втрати - 11541,34 грн., три відсотки річних - 2283,23 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, ст. 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним вимогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості в розмірі 36408,00 грн. задовольнити. Стосовно вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 11541,34 грн. та суму 3% річних за період з грудня 2021 року по червень 2023 року, суд дійшов висновку що такі вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Указом Президента України від 24лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із 05:30 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України внесених Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що нарахування сум відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, а саме: інфляційних втрат з 2022 року по червень 2023 року та 3% річних за період з 2022 року по червень 2023 року, позивачем здійснювалося безпідставно з огляду на запровадження в країні воєнного стану, на період якого позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З огляду на те, що позивачем нараховувалися суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у період воєнного стану, суд приходить до переконання, що у задоволені позовних вимог в частині нарахування сум за вказаний період, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, слід відмовити. Задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період: грудень 2021 року в сумі 218,45 грн. та три відсотки річних за період: 25.11.2021 по 23.02.2022 (36408,00 грн. *3):100:365*91=272,31 грн. Стосовно вимоги про стягнення 10000,00 грн. на правову допомогу, суд вважає що така вимога підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи № 696/1/24, представником позивача було надано до суду: копію свідоцтва адвоката Столітнього М.М. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання ТОВ «ФК Фінтраст Україна» правової допомоги адвокатом Столітнім М.М., договір про надання правової допомоги №10/07-2023 року від 10.07.2023 року, про надання юридичних послуг між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.; звіт про надання правової допомоги від 10.08.2023 року, на загальну вартість 10000 грн., відповідно до якого зокрема зазначено: збір та аналіз документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; складання позовної заяви та подання до суду позовної заяви; платіжну інструкцію № 2492 від 27 грудня 2023 на суму 10000 грн. - оплата за Договором № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено на 73,46%. Враховуючи наведене, суд вважає, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1577,33 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7346,00 грн, пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial