Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 01 березня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач 29.08.2024 року до електронного кабінету системи «Електронний суд» отримав ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року, відзив не надав. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 01 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 318. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.12.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2012. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, спільні інтереси та плани для подальшого сімейного життя, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо судового збору, то приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 1 211,20 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 2813-2646-6549-3977 від 19.08.2024. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн у відшкодування судового збору, сплаченого за подання позову у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved