Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

\~У січні\~2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до\~Пирятинського районного\~суду Полтавської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] , про стягненння заборгованості за кредитним договором, у розмірі 22 173 грн. 02 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21 жовтня 2020 року був укладений кредитний договір № 316119134 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . \~28.18.2018\~між ТОВ «ФК «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого останнє передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22\~173,02 грн , яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14\~536,18 грн, сума заборгованості за відсотками в розмірі 7636,84 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Зазначений кредитний договір був укладений з відповідачем у електронній формі. З моменту отримання права вимоги Відповідача, а саме з 21.10.2022 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 22 173 грн 02 коп та судові витрати. Від відповідача 02.02.2024 до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що банк мав би довести, що повідомив [PERSON] про підвищення відсоткової ставки за договором. Звертає увагу, що позивачем було порушено строк позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам.Також відповідач вказує як обставину, яка свідчить про безпідставність заявлених позивачем вимог, те, що інформація, зазначена у договорі, відрізняється від інформації, зазначеної у паспорті споживчого кредиту, зокрема, відносно відсоткової ставки, а саме у паспорті споживчого кредиту зазначається, що відсоткова ставка є фіксованою, а у кредитному договорі зазначається, що вона є дисконтною, тобто зміненою, що остаточно впливало на стягнення відсотків за користуванням кредиту у значно більшому розмірі ніж встановлено законом. Зокрема, відповідач наголошує на тому, що встановлена у договорі відсоткова ставка є дисконтною (тобто змінною), яка є незаконною. Оскільки як зазначає позивач не потрібно дисконтувати поточну заборгованість, тобто короткострокові кредити й позики. Вказує, що відсутні дані про те, що позивач та первинні кредитори внесені в реєстр колекторських компаній НБУ, які мають право на врегулювання прочтроченої заборгованості. На думку позивача заявлені позовні вимоги суперечать вимогам Закону України № 891-1X «Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій». 31 січня 2021 року вказаний закон набув чинності. З моменту набрання чинності Законом кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, та договори, загальний розмір позики за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, відноситимуться до споживчих кредитів, а відтак такі відносини регулюватимуться нормами Закону України «Про споживче кредитування». Також Законом встановлено, що у договорах про споживчий кредит, пеня за невиконання зобов`яання щодо повернення кредиту та процентів за ним регулюється Законом України «Про споживче кредитування». Крім цього, сукупна сума неустойки нарахована за порушення зобов`язання споживачем на підставі договору про споживчий кредит: не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором та не може бути збільшена за домовленністтю сторін. Крім цього, у договорах про споживчий кредит, пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, разом з цим не може бути більшою за 15 відсотків, суми простроченого платежу. Крім цього позивачем не внесено обставин форс-мажору, на думку відповідача позивачем повинно було ініційоване укладання додаткової угоди щодо виконання зобов`язань в умовах воєнного стану. Також відповідач вказує на те, що позивачем порушено умови Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування». У відповіді на відзив представник відповідача зазначив, що Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотав слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав клопотання до суду про слухання справи у його відсутність. Судом встановлено, що 21.10.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 316119134, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 14540 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, строк кредитування 56 днів, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 344,03 відсотків річних , що становить 0,94 % в день від суми Кредиту (а.с.5-8). Також, [PERSON] було укладено наступні додаткові угоди до договору №316119134 від 21.10.2020: від 02.11.2020; від 19.11.2020; від 03.12.2020; від 17.12.2020; якими відповідач подовжував строк, на який було надано кредит, а отже подовжено термін нарахування відсотків за користування кредитними коштами (а.с.9-13). Зазначений кредитний договір був укладений з відповідачем у електронній формі. У статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСАВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників (а.с.15-17). 20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №20102022 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників (а.с.18-19). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22\~173,02 грн. за кредитним договором №316119134 (а.с.20). Згідно ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Щодо строків позовної давності суд зазначає наступе. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність \~ встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст.260-261 ЦК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року в справі №6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд Оскільки, 20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №20102022 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників, [PERSON] в тому числі, то

Outcome: approved