Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 24.11.2023 в сумі 322725 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 24.11.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей. Відповідно до розписки позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 5100 Євро, та 3400 доларів США., що було еквівалентно 322725 гривень по курсу НБУ. Позичальник зобов`язався повернути кошти у строк до 01.01.2024. Позивач направляв відповідачу лист-претензію з вимогою повернути кошти. Свої зобов`язання відповідач не виконує та гроші не повернув. Ухвалою від 28.10.2024 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, у заяві від 02.12.2024 позивач просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 24.11.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами розписки [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 5100 євро, та 3400 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 01.01.2024. Про виконання позикодавцем своїх зобов`язань підтверджується розпискою від 24.11.2023 про отримання грошових коштів позичальником. Позивачем направлялася письмова претензія-вимога до відповідача з вимогою про виконання зобов`язання (а.с.5) Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог долучив до матеріалів справи оригінал розписки від 24.11.2023 року, складену відповідачем про те, що він зобов`язався повернути кошти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як роз`яснив Верховний суд України у постанові від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц від 13 грудня 2017 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідач грошові кошти у повному обсязі не повернув. Про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення грошових коштів також свідчить наявність боргового документа (розписки) саме у кредитора, який долучив її до справи. Таким чином, оскільки відповідач на час підписання договору позики та написання розписки мав в користуванні грошові кошти, належні позивачу, та сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час, про що складено відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі\~ст. 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1\~ст. 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2\~ст. 192 ЦК України). Відповідно до\~ст.524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно\~ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду у справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти,так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Враховуючи викладене, та те, що позивач у своїй заяві просив суд стягнути з відповідача грошові кошти, саме в національній валюті, суд з огляду на ч.2\~ст. 264 ЦПК України\~при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, а, відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню5100 євро та 3400 доларів США, що еквівалентно 322725 грн., по курсу НБУ на день написання розписки. За правилами\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 3227,25 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved