Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

31.05.2024 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ БАНК» (далі АТ «А-БАНК») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборго ваності за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.02.2017 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 16.05.2024 року має заборгованість у розмірі 19 825,17 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі 16 735,39 грн; заборгованість за відсотками в сумі 3 089,78 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.07.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені 19.09.2024, 13.11.2024 та 04.12.2024, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Виклик відповідача в судові засідання було здійснено шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштові відправлення з судовими повістками на 19.09.2024 та 13.11.2024 повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судові засідання на 13.11.2024 та 04.12.2024 також було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов він неї на адресу суду не надходив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.05.2016 року [PERSON] звернулася до АТ «А-БАНК» у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» (а.с.8). На підтвердження факту підписання анкети-заяви банк також надав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів, які розміщені на офіційному сайті: https://a-bank.com.ua/terms. Згідно копії довідки за картами на ім`я [PERSON] їй було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні карки: № [NUMBER] , строком дії до вересня 2026 року та № [NUMBER] , строком дії до серпня 2020 року. Відповідно до копії виписки по картці № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ), відкритій на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання активно користувалась кредитними коштами та частково здійснювала погашення заборгованості. Сума витрат за період з 17.02.2017 року по 16.05.2024 року становить 155 536,06 грн, сума зарахувань - 135 978,11 грн, сума комісій - 3 449,77 грн. Згідно з копією довідки за лімітами за період з 17.02.2017 року по 16.05.2024 року, клієнт [PERSON] , вбачається, що 17.02.2017 року встановлено кредитний ліміт в сумі 19 500,00 грн, ініціатором є клієнт; 17.10.2018 року кредитний ліміт збільшено до 25 000,00 грн, ініціатором є банк; 17.10.2018 року кредитний ліміт збільшено до 25 000,00грн, ініціатором є клієнт; 08.11.2018 року кредитний ліміт збільшено до 30 000,00 грн, ініціатором є банк; 15.03.2023 року кредитний ліміт зменшено до 26 050,00 грн, ініціатором є банк; 21.03.2023 року кредитний ліміт зменшено до 24 800,00 грн, ініціатором є банк; 15.04.2023 року кредитний ліміт зменшено до 23 600,00 грн, ініціатором є банк; 16.05.2023 року кредитний ліміт зменшено до 22 400,00 грн, ініціатором є банк; 21.06.2023 року кредитний ліміт зменшено до 21 200,00 грн, ініціатором є банк; 20.07.2023 року кредитний ліміт зменшено до 20 000,00 грн, ініціатором є банк; 06.08.2023 року кредитний ліміт зменшено до 18 800,00 грн, ініціатором є банк; 22.09.2023 року кредитний ліміт зменшено до 17 600,00 грн, ініціатором є банк; 08.11.2023 року кредитний ліміт зменшено до 16 800,00 грн, ініціатором є банк. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого банком нарахована заборгованість, яка станом на 16.05.2024 року становить 19 825,17 грн та складається з: заборгованість за кредитом в сумі 16 735,39 грн; заборгованість за відсотками в сумі 3 089,78 грн. На підтвердження суми боргу позивачем надано до суду розрахунок заборгованості за наданим кредитом (а.с.4-7). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у згаданому випадку АТ «АКЦЕНТ-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У анкеті-заяві позичальника від 18.05.2016 року процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, зокрема, крім основної заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за користування кредитними коштами (заборгованість за відсотками). При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розуміла [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача, змінювалися самим АТ "АКЦЕНТ-БАНК" з часу виникнення спірних правовідносин (18.05.2016) до моменту звернення до суду з указаним позовом (31.05.2024), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Зазначені вимоги позову про стягнення заборгованості за відсотками не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати позивачу у анкеті-заяві від 18.05.2016 року, оскільки витяг з Умов та Правил, який викладений на банківському сайті не може вважатися складовою частиною кредитного договору. Тобто, на час отримання кредитних коштів і нарахування АТ«АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості по відсотках, були відсутні погоджені з відповідачем такі умови кредитування. За таких обставин, банк не довів, що саме надані ним Умови та Правила [PERSON] мала на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом. При цьому, судом встановлено, що відповідно до наданого АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розрахунку заборгованості [PERSON] , остання здійснювала як використання кредитних коштів так і погашення кредиту, що підтверджує фактичне виконання умов кредитного договору. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 735,39 грн, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім того, відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 556,08 грн (16735,39х100/19 825,17х3028/100).

Outcome: partial