Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що 17.11.2017 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 667 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.08.2021 р. шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час через наявність спору між позивачкою та відповідачем дитина проживає з ними через день - день з позивачем, день з відповідачем. Однак це негативно впливає на психоемоційний стан дитини, оскільки він не розуміє, де його дім. Тому позивачка вважає, що графік, який існує сьогодні, негативно впливає на дитину. Позивачка має постійний регулярний дохід, займає посаду керівника Адвокатського бюро «Анни Осадчої», має постійне місце проживання, в якому є облаштована окрема дитяча кімната, обладнана всім необхідним для гармонійного проживання та розвитку дитини. Позивачка постійно підвищує свій рівень знань відносно виховання дитини. Також активно бере участь у різних соціальних проектах та є волонтером у ГО «Центр допомоги сім`ї» з питань проведення медіації. Відповідач не бажає погоджуватись на визначення місця проживання дитини з позивачкою. Таким чином, вважає, що наявний графік проживання шкодить дитині та не відповідає її інтересам. Також вважає, що проживання дитини має бути визначене з матір`ю, враховуючи наявні рекомендації з приводу необхідності визначення місця проживання дитини з одним із батьків, рекомендації доцільності визначення місця проживання дитини саме разом із матір`ю. Натомість батько дитини має нерегулярний мінливий дохід, що унеможливлює забезпечення належних умов для проживання та розвитку дитини. Все вищевикладене дає підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю за її фактичним місцем проживання. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 року було відкрито провадження по справі № 367/7241/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та про стягнення аліментів та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року було виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.12.2023 року цивільній справі про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю було приспоєно єдиний унікальний номер 3367/10778/23 та передано на розгляд судді Шестопаловій Я.В. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2024 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явився, до суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився,про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлись належним чином. До суду від Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради надійшла заява, в якій просили провести розгляд справи без участі представника відділу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.11.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 667 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від цього шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , видане Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації народжень 18.09.2018 року зроблено актовий запис за № 3982. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.08.2021 року у справі № 367/3328/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] має постійний регулярний дохід, займає посаду керівника Адвокатського бюро «Анни Осадчої». Згідно довідки про доходи № 31/01-1 від 31.01.2022 року, [PERSON] , є єдиним учасником Адвокатського боро «Анни Осадчої» (код ЄДРПОУ 43876674, місцезнаходження: 08205, Київська область, Бучанський район, місто Ірпінь, вул. Центральна, буд. 28/1, офіс 1) з 20.10.2020 року та отримує дохід у вигляді дивідендів. [PERSON] нараховано дивідендів за вересень 2021 року - січень 2022 року (6 місяців) в розмірі 124 000,00 грн., з них утримано та сплачено ПДФО в розмірі 9% - 11 160,00 грн., та податок на сплату військового збору 1.5% - 1860 грн. Станом на 31.01.2022 року сплачено учаснику [PERSON] дивідендів за вересень 2021 року - січень 2022 року в розмірі 110 980 грн. Згідно довідки лікаря-психіатра від 21.09.2021 року, [PERSON] , на обліку в психіатра не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталась. Згідно довідки лікаря-нарколога від 21.09.2021 року, [PERSON] , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.09.2021 року, у квартирі в [ADDRESS] , створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 21.09.2021 року, за адресою [ADDRESS] , [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] та сином [PERSON] . За весь час проживання за даною адресою скарг від сусідів не надходило. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №33/7 від 17.06.2022 року було затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської надано висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю, в якому визначили місце проживання малолітнього [PERSON] з матір?ю, [PERSON] . Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини . Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Крім того, Верховний Суд зазначає, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Таким чином, на підставі наведеного, враховуючи, що визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю, не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved