Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.07.2018 року у розмірі 9842,83 грн., яка утворилася станом на 26.03.2024 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 9842,83 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 24.07.2018 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету заявку до Договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заявки визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету заявку відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами кредиту та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі вказаного договору укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та позичальником [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Свої зобов`язання позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] всупереч вимогам договору та цивільного законодавства, не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з невиконанням умов договору, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.07.2018 року у розмірі 9842,83 грн. Ухвалою суду від 07.08.2024 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на адресу місця реєстрації відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження направлялась відповідачу на адресу відомого місця реєстрації, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Представник позивача в своїй заяві просив справу слухати за відсутності представника банку та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про те, що вона визнає позовні вимоги в межах суми заборгованості за тілом кредиту та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Частиною четвертою ст. 200 ЦПК України передбачено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено,\~що 24.07.2018\~року між\~АТ «УНІВЕРСАЛ\~БАНК» та\~відповідачем [PERSON] укладеного Договір про надання банківських послуг «Monobank». Підписавши анкету заявку від 24.07.2018 року відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами кредиту та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі вказаного договору, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надало відповідачу кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків в розмірі обумовленому договором. За правилами передбаченими ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач порушила свої зобов`язання, встановлені умовами договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту у зв`язку з чим, станом на 26.03.2024 року заборгованість перед позивачем становить 9842,83 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту). У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. ст. 141, 142 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви в 2024 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору в розмірі 1514,00 грн., а інша частина судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved