Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

11.06.2024 до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що у неї та відповідача [INFO] народився син - [PERSON] , та [INFO] народилася донька - [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.06.2022 у справі №569/1048/22 її позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено повністю, шлюб між нею та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 21.01.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі заяви стягувача [PERSON] та виконавчого листа №569/1048/22 виданого Рівненським міським судом 20.09.2022 відділом ДВС відкрито виконавче провадження №70532025. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 22.01.2022 по 30.04.2024 становить 99 437, 29 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів. Ухвалою суду від 27.06.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №\~569/10937/24. Ухвалою суду від 12.07.2024 об`єднано в одне провадження цивільні справи №569/10937/24, №569/11465/24, №569/11469/24, №569/11467/24, №569/11471/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Об`єднаній цивільній справі присвоєно номер справи №569/10937/24. Ухвалою суду від 13.09.2024 об`єднано в одне провадження цивільні справи №569/10937/24, №569/11462/24, №569/11659/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Об`єднаній цивільній справі присвоїти номер справи №569/10937/24. Ухвалою суду від 06.11.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). 18.10.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідач не був присутній під час постановлення рішення про стягнення аліментів та відповідно не був обізнаний про дату постановлення рішення про стягнення аліментів у зв`язку із проходженням військово-лікарської комісії під час мобілізації, а в подальшому військової служби в Збройних Силах України. В матеріалах справи № 569/1048/22 відсутні докази надсилання судового рішення [PERSON] . Вказує, що після подання позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів [PERSON] не мала жодних майнових претензій до відповідача щодо сплати коштів на утримання дітей. Більше того, не надавала реквізитів [PERSON] на сплату аліментів, уникала з ним спілкування. Проте, розуміючи свій обов`язок щодо утримання дітей, відповідач ще з моменту подання позивачем позову у справі №569/1048/22 та впродовж несення ним служби передавав готівкові кошти для дітей через свою матір, яка через дії позивачки не могла бачитись із внуками. Просить врахувати, що відповідач перебував на військовій службі безпосередньо в зонах ведення бойових дій, що призвело до зменшення можливостей відповідача щодо комунікації з дітьми. Поряд з тим, через отримання травм відповідач неодноразово проходив лікування в госпіталі /лікарні. Крім того, в період з 25.07.2022 до 12.12.2022 позивач не вчиняла жодних дій спрямованих на виконання судового рішення, що вказує відсутність такої потреби. Зазначає, що державний виконавець здійснив помилку у назві військової частини, в якій служить відповідач, а саме виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника у військовій частині [NUMBER] . Дана помилка призвела до того, що з доходу відповідача не відбувалось стягнення у межах виконавчого провадження до періоду виправлення такої помилки. При цьому, відповідач перебував на військовій службі, а тому не мав можливості отримувати документи за своєю безпосередньо адресою реєстрації. Лише у березні 2023 року, після отримання військовою частиною [NUMBER] постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відбулись перші оплати суми аліментів у виконавчому провадженні. Проте, відрахування фінансовий відділом в/ч [NUMBER] здійснені були не у повному обсязі, так згідно постанови державного виконавця таке відрахування повинно було здійснюватися із доходів боржника в розмірі 50% щомісячно, з яких 1/3 частки заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця в рахунок поточного місяця, а решту в рахунок погашення заборгованості, яку бухгалтеру вирахувати самостійно, починаючи з 21 січня 2022 року. На противагу цьому таке відрахування в суму погашення заборгованості фінансовим відділом здійснено не було. Вина Відповідача у вчиненні таких дій відсутня. 24.10.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає, зокрема, що можливість дізнатись відповідачу про стан відомого йому судового провадження залежала від власного волевиявлення відповідача, який повинен був в розумні інтервали часу вжити всі необхідні заходи, щоб бути обізнаним про стан відомого йому судового провадження, враховуючи те, що в ній подано заяву про визнання позову. Згідно «презумпції обізнаності», виходячи з того, що відповідачу було відомо про подання позову та його розгляд, відповідач мав можливість та повинен був цікавитись про результати такого розгляду. Проходження відповідачем військової служби не звільняє його від вчасного виконання обов`язку щодо утримання його дітей. Не звернення позивача до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду одразу після набрання ним законної сили не свідчить про невжиття жодних заходів спрямованих на його виконання. Позивач 26.11.2024 зверталася до відповідача з проханням виконувати обов`язок батька по утриманню дітей. Твердження відповідача про створення позивачем будь-яких перешкод у побаченні з дітьми не відповідають дійсності. 29.10.2024 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якої вказує, що позивача жодними доказами не підтвердила факт неодноразового звернення до відповідача з метою сплати аліментів. При цьому, з долученого до відповіді на відзив листування із застосунку Viber, вбачається що лише 26.11.2022 позивач надіслала відповідачу комбінацію цифр, без зазначення конкретних даних, що це банківська карта саме позивача. Як прослідковується із долученого листування позивачка жодного разу не вказала про наявність рішення суду про стягнення аліментів. Отже, обставини на які посилається сторона позивача, не спростовують того факту, що до моменту примусового стягнення коштів, [PERSON] не було відомо про постановлення рішення про стягнення аліментів. Ввищевказані обставини свідчать про відсутність вини відповідача у прострочені сплати аліментів у період з 21 січня 2022 року по 22 лютого 2023 рік. Також, просить врахувати факт проходження відповідачем служби в ЗСУ у вказаний період, де останній неодноразово відряджався на передові позиції з метою виконання бойових завдань. При цьому, з моменту набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили (25.07.2022) по листопад 2022 року позивачка не вчинила жодних дій з метою примусового виконання рішення суду, що вказує на відсутність підстав для нарахування пені за прострочення сплати аліментних платежів за період з дня винесення судового рішення та до дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, що узгоджується із правовою позицією ВС висловленою у справі постанові Верховного Суду від 19.02.2024 у справі № 761/893/23. Щодо інших періодів нарахування пені, в цій частині позовні вимоги також вважаємо безпідставними, оскільки саме через вину виконавця виконавчий лист не було вчасно направлено у військову частину до виконання. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні не визнали позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні. Представник відділу ДВС у судовому засіданні повідомив, що державним виконавцем було помилково надіслано постанову від 21.12.2022 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не на ту військову частину (Т0410). У зв`язку з цим, 28.02.2023 державним виконавцем було винесено іншу постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку надіслано вже на військову частину, де проходить військову службу [PERSON] , а саме військову частину [NUMBER] . Також повідомив, що відповідачем була погашена сума заборгованості по аліментам, яка на даний час становить орієнтовно 8 000, 00 грн. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку учасників процесу, судом встановлено таке. [INFO] у сторін у справі народився син - [PERSON] , та [INFO] народилася донька - [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.06.2022 у справі №569/1048/22 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено повністю, шлюб розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 21.01.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 15.07.2022 та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що стверджується довідкою Військової частини [NUMBER] від 25.03.2024 №1050. Згідно довідки Військової частини [NUMBER] від 11.09.2024 №091, [PERSON] в період з 23.11.2023 по 21.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Курахове Донецької області. В період з 23.12.2023 по 17.01.2024 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні (виписний епікриз з медичної кари стаціонарного хворого №9903/2023). 20.09.2022 за заявою [PERSON] , на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.06.2022 у справі №569/1048/22, було видано виконавчий лист. 12.12.2022 Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 20.09.2022 №569/1048/22. 21.12.2022\~державним виконавцем\~Відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Рівному Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Львів)\~винесено постанову\~про звернення\~стягнення на\~заробітну плату,\~пенсію,\~стипендію та\~інші доходи\~боржника.\~Постановою звернено\~стягнення на\~доходи боржника\~ [PERSON] ,\~а саме\~дохід у військовій частині [NUMBER] . Постановлено, що необхідно здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача в розмірі 50% щомісячно, з яких 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця в рахунок поточного місяця, а решту в рахунок погашення заборгованості, яку бухгалтеру вирахувати самостійно, починаючи з 21 січня 2022 року. Кошти утримані з боржника перераховувати на новий депозитний рахунок Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) UA683223130000025304000000544, ЄДРПОУ 35007146, МФО 322313, призначення платежу: ВП №70532025. Зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення Копію постанови направлено для виконання до військової частини [NUMBER] . В подальшому, 28.02.2023 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , а саме дохід у військовій частині [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] . Постановлено, що необхідно здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача в розмірі 50% щомісячно, з яких 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця в рахунок поточного місяця, а решту в рахунок погашення заборгованості, яку бухгалтеру вирахувати самостійно, починаючи з 21 січня 2022 року. Кошти утримані з боржника перераховувати на новий депозитний рахунок Відділу ДВС умісті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції UA683223130000025304000000544, ЄДРПОУ 35007146, МФО 322313, призначення платежу: ВП №70532025. Зобов`язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення Копію постанови направлено для виконання до в/ч [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.05.2024 №142549, здійсненого Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно з виконавчим листом №569/1048/22 від 20.09.2022 за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період з 22.01.2022 по 30.04.2024 в розмірі 99 437, 29 грн. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що у СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментв. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками». Аналогічний за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 461/7406/18 (провадження № 61-2128св20) та від 28 жовтня 2020 року в справі № 610/1213/17 (провадження № 61-212св18. Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц (провадження № 61-25124св18) міститься висновок про те, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15-г міститься висновок про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Із фабули частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відноситься до їх числа. Судом враховується, що рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.06.2022 у справі №569/1048/22 набрало законної сили в момент проходження відповідачем військової служби та було ухвалено без участі [PERSON] . Матеріали справи не містять відомостей про те, що він був обізнаний про ухвалене рішення. Крім того, під час розгляду справи судом, згідно наданих представником відділу ДВС усних пояснень та матеріалів справи, було встановлено, що постанова Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12.12.2022 про відкриття виконавчого провадження була надіслана [PERSON] не за місцем реєстрації відповідача. Суд звертає увагу, що з моменту відкриття виконавчого провадження наявність будь-якого іншого джерела доходів відповідача у судовому засіданні не встановлена, відповідно здійснення виконавчого провадження, порядок проведення стягнення з його доходів не залежать від його волевиявлення, тим більше, відповідач на має можливості контролювати стягнення аліментів, оскільки проходить службу у лавах Збройних Сил України. Також судом під час вирішення спору враховується, що позивач [PERSON] лише в грудні 2022 року звернулась до державної виконавчої служби для виконання рішення про стягнення аліментів. В період з моменту набрання рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.06.2022 у справі №569/1048/22 законної сили та до моменту відкриття виконавчого провадження (з 25.07.2022 по 12.12.2022) позивач не вчиняла жодних дій спрямованих на виконання судового рішення. Твердження позивача про факт неодноразового звернення до відповідача з метою сплати аліментів не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому з долученого до відповіді на відзив листування із застосунку Viber слідує, що лише 26.11.2022 позивач надіслала відповідачу комбінацію цифр, без зазначення конкретних даних, що це банківська карта саме позивача та як стверджується таким листуванням позивачка жодного разу не вказала про наявність рішення суду про стягнення аліментів. За наведеного, обставини на які посилається сторона позивача, не спростовують того факту, що до моменту примусового стягнення коштів, [PERSON] не було відомо про постановлення рішення про стягнення з нього аліментів. Вказане вище узгоджується, з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 19.02.2024 у справі № 761/893/23. Необхідно також вказати, що відповідачем майже повністю погашена заборгованість зі сплати аліментів та позивач не заперечує цю обставину, що також свідчить про те, що відповідач не допустив свідомого ухилення від сплати аліментів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу ( ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову. При цьому, інші доводи позивача, викладені у заявах по суті спору, не спростовують висновків суду про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed