Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

10 жовтня 2024 року позивачка, засобами Електронного суду, звернулася до суду із позовом (реєстрація канцелярією суду 11.10.2024), в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.10.2024 року і до повноліття дитини. Позов обґрунтовує тим, що відповідач з березня 2022 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Позивачка зазначає, що вона одна не зможе забезпечити належним чином спільну дитину, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивачка вважає що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів. Ухвалою судді від 15 жовтня 2024 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, заявниці надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду. 16.10.2024 позивачка, засобами Електронного суду надала заяву про усунення недоліків, в якій уточнила рік народження дитини [PERSON] , [INFO] та долучила до заяви квитанцію УКРПОШТИ ПН № 215600426655 без опису вкладення цінного листа з поштового відділення, у зв`язку з чим, 17.10.2024 ухвалою суду позовну заяву було вдруге залишено без руху, а позивачці надано час для усунення недоліків, які вона усунула 25 жовтня 2024 року, надавши вдруге заяву про усунення недоліків через Електронний суд. 17.10.2024 суддею в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України був здійснений запит до ВК Первомайської міської ради Харківської області щодо місця реєстрації відповідача (а.с.19), відповіддю від 24 жовтня 2024 року № 597/20-27, яка надійшла до суду 28 жовтня 2024 року з органу ведення реєстру відповідної територіальної громади (а.с.27), було повідомлено, що відповідач на території Первомайської міської ради не зареєстрований. Через необхідність з`ясування можливості реєстрації відповідача на території Первомайської міської ради Харківської області, судом 17.10.2024, засобами електронного зв`язку, був направлений запит до ГУ ДМС України у Харківській області щодо надання відомостей про місце реєстрації відповідача (а.с.21), відповіддю № 6301.4.3-17617/63.2-24 від 23 жовтня 2024 року було повідомлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] знятий з місця реєстрації проживання 27.02.2019 (а.с.23). Враховуючи встановлення вказаного факту, 28 жовтня 2024 року суддя здійснював самостійний запит у порядку ч.8 ст.187 ЦПК України щодо місця реєстрації відповідача до Єдиного державного демографічного реєстру, з відповіді № 868991 вбачалося, що відповідач не має місця реєстрації станом на 28.10.2024 (а.с.26). Ухвалою судді від 28.10.2024 провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні, визначено строк для відповідача для подання відзиву, призначено справу у перше судове засідання на 21.11.2024 (а.с.33,34). 21 листопада 2024 року у перше судове засідання сторони належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи не прибули. 18 листопада 2024 року позивачка подала заяву про розгляд справи 21 листопада 2024 року без її участі (а.с.45). Від відповідача заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, також він не надав і відзиву, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (а.с.40). Крім цього, до суду повернулися рекомендовані листи з конвертами, у яких зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.41-44), тому суддя визнав за потрібне, щоб позивачка надала особисті пояснення по справі та ухвалою від 21.11.2024 судове засідання відкладено на 28 листопада 2024 року. У судове засідання сторони по справі не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. 26.11.2024 позивачка, засобами Електронного суду, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с.52). Відповідач повідомлявся шляхом оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (а.с.47). Суддя вважає, що є підстави для розгляду справи по суті, враховуючи надання позивачкою клопотання про розгляд справи за її відсутності із постановленням заочного рішення суду. Суддя у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступних обставин. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.05.2017 року, який був розірваний 13.02.2019 рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі №632/2407/18 про розірвання шлюбу за позовом позивачки до відповідача (а.с.3 зворотня сторона,4). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1 від 03.01.2018 (а.с.5). Позивачка здійснює догляд за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько дитини повинен надавати, оскільки дитина повинна отримувати харчування, одяг, медичне забезпечення, за дитину потрібно сплачувати комунальні послуги, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суддя зазначає, що проживання дитини з позивачкою є достатнім доказом того, що вона знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідача не надано, тобто вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки саме відповідач повинен надати докази того, що він надає утримання дитині і відсутність вказаних доказів вказує на те, що таке утримання відповідач на дитину не надає. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суддя вважає за необхідне зазначити, що вимоги позивачки про стягнення аліментів з 04.10.2024 року не підлягають задоволенню, оскільки вона звернулася до суду з даним позовом 10.10.2024, тому саме з дати пред`явлення позову до суду починається стягнення аліментів з відповідача. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з боржника на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді у сумі 1 211,20 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved