Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Петрівсько-Роменської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна, Миргородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали у будинку в [ADDRESS] , будівництво якого закінчено 05.08.1992 року. Відповідно до довідки, домоволодіння відносилося до типу колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняв позивач. [PERSON] помер [INFO] , спадщину після якого прийняв [PERSON] . Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у майні . В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Петрівсько-Роменської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Заєць Н.М. у судове засідання не з`явилася, наддала пояснення по справі та просила розгляд справи проводити без її участі. Представник третьої особи Миргородської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, наддали заяву про розгляд справи без учсаті їх представника. Відповідно до п. 1\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що згідно виписки з по господарської книги №1 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 рр будинковолодіння в [ADDRESS] відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 05.08.1992 року були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою Петрівсько-Роменської сільської ради від 03.06.2024 №131. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння в [ADDRESS] станом на 05.08.1992 року належало [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/3 кожному. [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 06.03.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2007 року. Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради від 05.08.2024 року №155 [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 05.03.2007 року за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з нею були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Інших зареєстрованих не значилось. Спадщину на підставі заповіту прийняв її син [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про правона спадщину за заповітом на земельну ділянку. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 03.01.2012 зроблено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2012 року. Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради від 28.06.2024 року №146 [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 01.01.2012 року за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним був зареєстрований син [PERSON] . Інших зареєстрованих не значилось. Спадщину на підставі заповіту прийняв його син [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з підстав, що не визначена частка спадкодавця . Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 21.06.2024 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , проведеної ПП ПБТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР». \~ \~ \~ \~У ч. 2 ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. З метою визнання права власності на вищевказане нерухоме майно, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст.\~1222\~ч.\~1\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, оскільки позивач прийняв спадщину та набув право власності на вищезазначене домоволодіння, але не визначені частки спадкодавців у вказаному майні , що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved