Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб зареєстрований 24.09.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 1999 між [PERSON] , [INFO] \~ та [PERSON] , [INFO] , громадянами України. Посилався на те, що від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу відношення позивача з відповідачем поступово погіршувались. В результаті чого, між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов"язки. Таким чином, подружні відносини між сторонами припинилися більше року тому. З того часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору відносно майна та дітей не має. Ухвалою суду від 22.07.2024 року було надано сторонам строк на примирення\~три місяці до 22.10.2024 року. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою суду від 23.10.2024 року було поновлено провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що примирення з відповідачем не відбулося та подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про розірвання шлюбу позивача з відповідачем підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що примирення бажаних результатів не дало, відновлення шлюбних стосунків між сторонами неможливе, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив задовольнити. Відповідач на адресу суду направив письмові пояснення, в яких заперечував проти розірвання шлюбу, бажав зберегти сімейні відносини з дружиною, вважав, що збереження шлюбу є можливим (а.с. 61-74). В подальшому направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення (а.с. 75). Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 24.09.2022 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13-14). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що строк на примирення наданий судом сторонам бажаних результатів не приніс, відносини між сторонами не склалися, подружжя тривалий час спільно не проживає та спільного побуту не веде, подружні стосунки не підтримує, тобто фактично шлюб не існує, а отже, подальше збереження сім`ї суперечитиме інтересам сторін та дітей, тому суд задовольняє позов. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, так як має намір створити іншу сім`ю. Заходи вжиті судом до примирення сторін результатів не дали. Приймаючи до уваги, що підстави розірванні шлюбу є обґрунтованими, відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача щодо припинення шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved