Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

16.10.2024 [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою, у якій просить визнати дії Відповідача незаконними і зобов`язати Відповідача відновити газопостачання до будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , таким же методом яким було відключено. В обґрунтування заявленої позовної вимоги представник позивача посилався на те, що 26 серпня 2024 року за адресою [ADDRESS] в будинку, який належить на праві власності доньці позивача [PERSON] - [PERSON] , без будь-якого попередження або судового рішення було вимкнено газопостачання, про що було складено Акт про припинення газопостачання на об`єкт (газові прилади) споживача 26.08.2024 працівниками Балаклійської дільниці Чугуївського УЕГГ Харківської філії. В результаті протиправних, злочинних дій Відповідача, Позивачу спричинено життєві зміни, в результаті яких у Позивача виникло психічне напруження, глибокі душевні страждання, нервозність та відчуття несправедливості та обурення, а тому є підстави для відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок протиправних дій. Вважає дії відповідача незаконними, що змусило звернутися до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2024 провадження у справі відкрите, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. \~ \~ \~ \~18.11.2024 від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.11.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено. 26.11.2024 представником відповідача подано додаткові пояснення. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити: поновити права шляхом відновлення газопостачання. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила залишити його без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки власником спірного домоволодіння є інша особа. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 26.08.2024 за адресою: [ADDRESS] , працівниками Балаклійської дільниці Чугуївського УЕГГ Харківської області ТОВ «Газорозподільні мережі України» було припинено газопостачання та встановлено пломбу, що підтверджується копію акту про припинення газопостачання на об`єкт (газові прилади) споживача. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії договору дарування, посвідченого 27.12.2016 державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Голуб В.М., [PERSON] безоплатно передала у власність своїй доньці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,0970 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6320255300:00:003:0275. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2016, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними сторонами в цивільному процесі є суб`єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. При цьому, належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Відповідно, неналежними сторонами у справі є ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Разом із тим, суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. При цьому слід ураховувати, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. При цьому, нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Тобто, якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги (особа, права якої не порушені та не оспорені), суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21), від 25 жовтня 2022 року у справі № 607/14378/21 (провадження № 61-5246св22). У пункті 114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити». Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Судом встановлено, що власником житлового будинку у якому було припинено газопостачання є донька позивача [PERSON] . Позивач та\~її представник\~не довели\~порушення права\~ [PERSON] ,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що остання\~є неналежним\~позивачем у\~цій справі,\~а відтак\~відмовляє у\~задоволенні вимог. Інші обставини справи, суд не вважає необхідним досліджувати. Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що право звернення до суду з аналогічним позовом має власник житлового будинку, а саме [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, судовий збір за розгляд справи необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed