Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. 1. 14 листопада 2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки про трудовий стаж № 03-01/2/860, виданої 26 квітня 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області щодо кількості відпрацьованих вихододнів у колгоспі «Росія» с. Потуторів Кременецького (Шумського) району за період роботи з 01 червня 1989 року по 14 лютого 1991 року та трудової книжки серії [NUMBER] виданої 27 лютого 1986 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник зазначає, що у віці 60 років за наявності відповідного страхового стажу, відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» він матиме право на призначення пенсії за віком. Для цього, останній вже заздалегідь почав збирати документи, які необхідно подати органам Пенсійного фонду України разом із заявою про призначення пенсії. Так, 26 квітня 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області заявнику видано довідку про трудовий стаж №03-01/2/860 на підставі Фонду 128 Книги нарахування заробітної плати за 1991 рік по колгоспу «Росія» с. Потуторів Кременецького (Шумського) району, у якій відображено відомості про кількість відпрацьованих днів [PERSON] . Разом з тим, у вищезазначеній довідці містяться неповні анкетні дані заявника, а саме, відсутнє по батькові. Вказує, що дані, які занесені у його трудову книжку щодо роботи в період з 01 червня 1989 року по 14 лютого 1991 року на посаді техніка-будівельника у колгоспі «Росія» повністю відповідають інформації, яка міститься в архівній довідці №03-01/2/860, а отже цей факт свідчить про те, що вищевказана архівна довідка належить саме заявнику, а не іншій особі. За вказаних оставин заявник просив подану ним заяву задовольнити. 22 листопада 2024 року судом отримано та зареєстровано заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно якого представник заінтересованої особи просив залишити без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки встановлення юридичного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Зазначає, що, матеріали заяви не містять достатніх доказів щодо того, що трудова книжка серії [NUMBER] від 27.02.1986 р. та архівна довідка №03-01/2/860 від 26.04.2024 р., належать саме заявнику. Заявник [PERSON] та його представник - адвокат Манчук С.Г. в судове засідання не з`явились, від представника надійшло клопотання, згідно якого останній просив розгляд справи здійснювати у його та заявника відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника управління. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Процесуальні дії у справі. 2. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2024 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання на 28 листопада 2024 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 3. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шумським РВУМВС України в Тернопільській області 06 лютого 1997 року, заявник [PERSON] , народився [INFO] в смт. Шумськ Тернопільської області. 4. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 1965 року [PERSON] заявник [PERSON] народився [INFO] в смт. Шумськ Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 25. 5. Згідно копії архівної довідки про трудовий стаж № 03-01/2/860, виданої 26 квітня 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області на підставі Фонду № 128, опис 1-2-1, справа №150, арк. 103, книги нарахування заробітної плати за 1991 рік, за період роботи в колгоспі «Росія» с. Потуторів Кременецького (Шумського) району за 1989-1990 роки, 1991 рік, відомості написання прізвища, імені та по батькові заявника щодо кількості відпрацьованих ним вихододнів зазначені із скороченням, а саме, « [PERSON] ». 6. 27 лютого 1986 року на ім`я « [PERSON] » було розпочато трудову книжку серії [NUMBER] . Вищевказана трудова книжка заповнена російською та українськими мовами. Дані, які занесені у трудову книжку заявника щодо роботи в період з 01 червня 1989 року по 14 лютого 1991 року на посаді техніка-будівельника у колгоспі «Росія» повністю відповідають інформації, яка міститься в архівній довідці №03-01/2/860 (номер запису 8-9). 7. З копії архівних витягів № 03-02/2/73 наданих на адвокатський запит 05 листопада 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області вбачається, що відповідно до протоколу №4 загальних зборів колгоспу «Росія» с. Потуторів Кременецького (Шумського) району Тернопільської області від 21.11.1989 р [PERSON] прийнято у члени колгоспу з 01.06.1989 р. Відповідно до протоколу № 5 засідання правління колгоспу «Росія» від 28.05.1990 р. техніку-будівельнику [PERSON] надано відпустку за 1989 рік з 28.05.1990 р на 24 робочих дні. Окрім того, у документах архівного фонду колгоспу «Росія» відсутні рішення про звільнення [PERSON] . 8. В судовому засіданні було оглянуто лист, наданий архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області за №03-02/2/72 від 05.11.2024 р., з якого вбачається, що відповідно до законодавства архівні установи не мають права вносити зміни до документів, які перебувають на зберіганні. ІV. Оцінка Суду. 9. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів. 10. Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 11. Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. 12. Як визначено частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. ч. 1 ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. 13. Так, відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхування; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала без весті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 14. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 15. Як роз`яснено у п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. 16. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. 17. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. 18. Відповідно до пунктів 2.11.- 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Так, разом із архівною довідкою про трудовий стаж № 03-01/2/860, виданої 26 квітня 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області щодо кількості відпрацьованих вихододнів у колгоспі «Росія» с. Потуторів Кременецького (Шумського) району за період роботи з 01 червня 1989 року по 14 лютого 1991 року, заявник просив також встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] виданої 27 лютого 1986 року на ім`я « [PERSON] ». Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи, ім`я, по батькові, прізвище, число, місяць та день народження заявника які зазначені в трудовій книжці серії [NUMBER] заповненої російською та українськими мовами [INFO] , збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем заявника за паспортом, а саме: [PERSON] , [INFO] . Окрім того, як вбачається із вищевказаної копії трудової книжки, записи у ній виконані охайно, без закреслень та виправлень, що відповідає інструкції про порядок ведення трудових книжок. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в цій частині заявлених вимог задоволенню не підлягає. 19. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 20. Відповідно до п.п.1, 2 розділу III Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1. 21. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (з наступними змінами), до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). 22. Відповідно до пунктів 3,26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ. Наведенні вище положення закону вказують на те, що оскільки встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ, незгода з їх рішенням оскаржується в порядку адміністративного судочинства до суду, окрім випадку передбачено п. 26 зазначеного Порядку, коли особа без оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії має право в судовому порядку встановити лише факт належності документів, що підтверджують трудовий стаж. 23. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. 25. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із змісту архівної довідки №03-01/2/860 виданої 26 квітня 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області про встановлення факту належності якої заявник звернувся до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів вбачається, що вказані в даній архівній довідці про трудовий стаж відомості написання його прізвища імені та по батькові не відповідають даним, зазначених в належних йому паспорті громадянина України та інших документах, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаної вище архівної довідки. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] архівної довідки №03-01/2/860 від 26.04.2024 р., судом під час розгляду справи встановлено не було. Окрім того, дані, які занесені у трудову книжку заявника серії [NUMBER] щодо його роботи в період з 01 червня 1989 року по 14 лютого 1991 року на посаді техніка-будівельника у колгоспі «Росія» повністю відповідають інформації, яка міститься в архівній довідці №03-01/2/860. Встановлено, що заявник має намір документально оформити призначення пенсії за віком, однак через зазначені розбіжності у архівній довідці №03-01/2/860 від 26.04.2024 р., та паспорті громадянина України не може реалізувати свої права. Суд не вбачає в даному випадку спору про право, оскільки зазначені розбіжності виникли не з вини заявника, а встановлення факту належності заявнику цих документів необхідне йому для підтвердження його права на призначення пенсії за віком, і тому встановлення такого факту не є спором між ним та пенсійним органом, а має значення для підтвердження наявності неоспорюваних прав заявника. Заперечення заінтересованої особи від 22 листопада 2024 року про наявність у даному випадку спору про право не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки факт допущення помилки у зазначенні неповного прізвища, імені та по батькові в архівній довідці №03-01/2/860 від 26.04.2024 р є очевидним, цей факт необхідний останньому для підтвердження його трудового стажу, який у подальшому може бути зарахований органом Пенсійного фонду до стажу для призначення пенсії. Аналізуючи зібрані у справі докази, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявнику [PERSON] архівної довідки №03-01/2/860 виданої 26 квітня 2024 року архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області, а встановлення цього факту необхідне йому для подальшого оформлення пенсії за віком. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту, що має юридичне значення, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. З цих підстав заява [PERSON] в цій частині заявлених вимог підлягає до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 26. Заявником при подачі позову було сплачено 605 грн. 60 коп. судового збору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31.03.1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником [PERSON] судового збору, відшкодуванню не підлягають. З цих підстав,

Outcome: partial