Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

У листопаді\~2024\~року [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Бодачевський Р.В., звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21960, вчинений 16.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач зазначено,\~що нотаріусом\~не дотримано\~процедури вчинення\~виконавчого напису,\~не перевірено\~безспірності заборгованості,\~спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк»було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 06.11.2024 від представника відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Бойченко Д. надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України, у якій він просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] до АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» в\~частині визнання\~оскаржуваного виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~стягнути з\~АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк»50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розглянути справу без участі представника банку за наявними у справі матеріалами. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористалася, повідомлена про розгляд справи належним чином шляхом направлення копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом направлення копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, проте своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористався. Відповідно до вимог ч.5\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом зареєстрованим в реєстрі за №21960, вчиненим 16.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., звернуто стягнення з громадянки [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №1001690629001 від 23.09.2020, укладеним з АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.12.2020 по 13.07.2021. Сума заборгованості складає 77\~662,79 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 859,28 грн; прострочена заборгованість за комісією 10\~309,67 грн, прострочена заборгованість за процентами 2,57 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 55\~509,17 грн, строкова заборгованість за комісією 981,80 грн, строкова заборгованість за процентами 0,3 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 250 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 77\~912,79 грн. Матеріали справи свідчать, що приватним нотаріусом вчинення виконавчого напису здійснено на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» і п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. 08.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66755419 на підставі\~виконавчого напису\~№21960,\~виданого 16.08.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою В.О., про стягнення боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» заборгованості в розмірі 77\~912,79 грн. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це, відповідно до п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14\~Закону України «Про нотаріат»\~та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК, ст.ст. 50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.10.2018 у справі №405/1015/17. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №161/6092/18-ц. Матеріали цивільної\~справи не\~містять доказів\~на підтвердження\~заборгованості за Кредитним\~договором Кредитним\~договором №1001690629001\~від 23.09.2020,\~укладеним між\~ [PERSON] та\~АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» за\~суму 77\~662,79 грн, в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10 859,28 грн; простроченої заборгованості за комісією 10\~309,67 грн, простроченої заборгованості за процентами 2,57 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту 55\~509,17 грн, строкової заборгованості за комісією 981,80 грн, строкової заборгованості за процентами 0,3 грн. Отже, з наявних у матеріалах справи доказів суд не може встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем та з`ясувати розмір цієї заборгованості. Крім того, підставою здійснення оспорюваного виконавчого напису є постанова КМУ №1172 від 29.06.1999, до якої постановою КМУ №662 від 26.11.2014 були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс2)\~дійшла висновку, що якщо спірні виконавчі написи вчинені нотаріусом з недотриманням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів у редакції постанови КМУ від 26.11. 2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка на час вчинення виконавчого напису була нечинною згідно із судовим рішенням, зазначені порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.08.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Матеріали справи не містять даних про те, що Кредитний договір №51001690629001 від 23.09.2020, укладений між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №21960, вчиненого 16.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в загальному розмірі 77\~912,79 гривень. У відповідності до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України), витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Позивачем [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позову в сумі 1211,20 грн. За змістом ч.1\~ст.142 ЦПК України, ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що відповідачем АТ «ПУМБ» у встановлений строк для подачі відзиву на позовну заяву подана письмова заява про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із визнанням позову відповідачем, відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~слід повернути позивачу [PERSON] , який сплатив судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає\~605 грн 60 коп. (1 211 грн 20 коп. х 50%), а решта 50 відсотків суми сплаченого судового збору\~ в сумі 605 грн 60 коп. відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача АТ «ПУМБ» на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату послуг адвоката з надання правової допомоги в сумі 3 000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У ч.3\~ст.137 цього Кодексу\~передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4\~ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: договір про надання правової допомоги б/н від 21.10.2024; акт прийому-передачі виконаних робіт від 30.10.2024; ордер на надання правничої допомоги від 30.10.2024; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 30.10.2024 про оплату послуг за надання правової допомоги на суму 3000 грн. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом Бодачевським Р.В., складність справи, яка розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, враховуючи співмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку, що понесені позивачем [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково на суму 2000,00 гривень.

Outcome: approved