Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Слобожанський селищний голова Чугуївського району Харківської області Д. Діхтяр як уповноважена особа органу опіки та піклування звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] стосовно їх спільної малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що до Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради (ІІІ особа) надійшов лист від КНП ХОР "Обласна клінічна лікарня" з повідомленням про те, що відповідачка [PERSON] народила дівчинку [INFO], вагою 1,780 кг. З [INFO] по 01.02.2023 року дитина знаходилась в Регіональному перинатальному центрі у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених, а з 01.02.2023 року - у відділенні постінтенсивного догляду реабілітації та виходжування недоношених новонароджених. 02.03.2023 року дитину було виписано з лікарні додому в задовільному стані. 03.03.2023 року сім`я [PERSON] та [PERSON] , де перебувала малолітня донька [PERSON] , [INFO] , отримала послугу соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За час роботи з сім`єю фахівцями із соціальної роботи було проведено ряд заходів, спрямованих на подолання складних життєвих обставин. 09.08.2023 року дитина [PERSON] разом з матір`ю поступила до КНП ХОР "ОДКЛ". 24.08.2023 року мати самовільно покинула лікарню, не цікавилась станом здоров`я дитини, жодного разу не відвідувала дитину до листопада 2023 року. За дівчинкою доглядав медичний персонал гастроентерологічного відділення. Станом дитини періодично цікавився по телефону батько. Рішеннями виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №149 та №150 від 20.03.2024 року малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено її опікуном [PERSON] . При цьому, з березня 2024 року батьки [PERSON] та [PERSON] жодного разу не зверталися ні до Служби у справах дітей, ні до Центру надання соціальних послуг, ні до старостату за місцем проживання з метою з`ясування долі дитини, не висловлювали бажання повернути її в сім`ю. Тривале нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, що відповідатиме найкращим інтересам дитини (а.с.1-3). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.05.2024 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням її учасників про дату, час і місце його проведення (а.с. 54). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 114). В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином. Представники позивача подали письмові заяви, в яких підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи (а. с. 77, 92-93, 108-109). Представники третіх осіб подали заяви, в яких просили задовольнити позовні вимоги, розглянути справу за їх відсутністю (а. с. 78, 96, 97, 107, 111, 119-120, 122, 126-127, 129-130, 132). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, заперечень проти позову не висловлювали (а. с. 55-58, 82-87, 99-102, 105-106, 115-118, 124-125). Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи. В зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178, ч.2 статті 191 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, додані до неї, заяви учасників, суд встановив наступне: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 11.04.2023 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №80 від 11.04.2023 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.2023 року (а.с. 11). Від шлюбу відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №43 від 16.03.2023 року (а. с. 12). Згідно Довідки Шелудьківської сільської ради №167 від 04.03.2020 року та довідки Слобожанської селищної ради №01-21/802 від 21.05.2024 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 26.11.2001 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 52). Згідно Витягів з реєстру територіальної громади Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №2023/002163836 від 13.03.2023 року та №2023/002292301 від 17.03.2023 року, довідки Слобожанської селищної ради №01-21/792 від 21.05.2024 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 13, 53). 02.02.2023 року КНП ХОР "Обласна клінічна лікарня" звернулося до Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області з письмовою заявою №25/274 від 02.02.2023 року, в якій просили з`ясувати соціальний стан родини, умови проживання відповідача [PERSON] , яка [INFO] народила дівчинку вагою 1780 грам, дитина знаходилась на лікуванні в Регіональному перинатальному центрі з [INFO] по 01.02.2023 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених, (а.с. 14). З Висновків оцінки потреб сім`ї №11-23 від 10.03.2023 року та від 10.08.2023 року, актів оцінки потреб сім`ї/особи до висновків №21 від 09.03.2023 року та №85/23 від 09.08.2023 року вбачається, що під час відвідування родини [PERSON] у період з 03.03.2023 року по 09.03.2023 року, та з 01.08.2023 року по 09.08.2023 року, виявлено складні життєві обставини родини, що спричинені такими ознаками та чинниками, як низький батьківський потенціал та зловживання алкогольними напоями. Для дитини в наявності є дитяче ліжко, колиска, одяг, пелюшки та інші речі, яких потребує новороджена дитина, мати та батько усвідомлюють проблеми, та готові до співпраці, інші дії - надання соціальних послуг згідно Державних стандартів (а.с. 15-20, 21-25). З виписки з медичної картки стаціонарного хворого (ф 003/о) №7918 обласного дитячого гастроентерологічного центру КНН ХОР "Обласна клінічна лікарня", Висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини КНН ХОР "Обласна клінічна лікарня" від 18.12.2023 року вбачається, що 09.08.2023 року дитина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] поступила до КНП ХОР "ОДКЛ" за направленням сімейного лікаря зі скаргами на низьку масу тіла. Дитина знаходилась в інфекційно-боксованому відділенні з 09.08.2023 року по 17.08.2023 року, потім була переведена у відділення патології новороджених з 17.08.2023 року по 09.11.2023 року, потім переведена в гастроентерологічне відділення з 09.11.2023 року. При надходженні в ОДКЛ стан дитини середньо-важкий за рахунок метаболічних розладів та неврологічних порушень, дитина не догодовувалась, мав місце неналежний догляд за дитиною через алкогольне зловживання батьками, вага дитини при надходженні - 4,700 кг, дефіцит складав 24%, відмічалась затримка психо-моторного розвитку: млявість, м`язова гіпотонія, не перевертається зі спини на живіт, не сидить, немає опори на ноги, малоемоційна, не відгукується на звернення, не гулить. Під час спостереження дитина відмовилась від харчування через бутилочку, відсутній смоктальний і ковтальний рефлекси, проводилася корекція харчування, після чого дитина почала набирати вагу, але недостатньо та не регулярно. Відомості про батьків: мати самовільно залишила відділення патології новонароджених без дитини 24.08.2023 року, потім у відділення не з`являлась та не цікавилась станом здоров`я дитини до листопада 2023 року, батько дитини періодично відвідував дівчинку та цікавився її станом здоров`я у телефонній розмові. Інформація про батьків була передана у службу по справам дітей за місцем мешкання. 22.12.2023 року дитина виписана, стан під час виписки - задовільний. (а.с. 26-27, 28, 31). З листа КУ "Слобожанський центр надання соціальних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №49/01-17 від 24.01.2024 року вбачається, що з 23.01.2024 року послуга соціального супроводу припинена з причин невиконання умов Договору надання комплексної соціальної послуги соціального супроводу сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах громадянами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21.10.2019 року по цивільній справі №623/2368/19 матір дитини [PERSON] , [INFO] , було позбавлено батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-35). Згідно акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, складеного 28.02.2024 року працівниками закладу охорони здоров`я КНП ХОР "Обласна дитяча клінічна лікарня" [PERSON], [PERSON], [PERSON], у присутності інспектора СЮП ВП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області К.Сіренко, та представника служби у справах дітей по Холодногірському району ДССД ХМР Л.Путінцевою в КНП ХОР "Обласна дитяча клінічна лікарня", виявлена покинута дитина жіночої статі [PERSON] , [INFO] , з листопада 2023 року батьки дитину у лікарні не відвідували, з 09.08.2023 року дитина перебуває в закладі охорони здоров`я, стан здоров`я дитини середньої важкості, дитина вигодовується через зонд, дитина відстає в нервово-психічному та фізичному розвитку (а.с. 36). Рішенням Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №149 від 20.03.2024 року надано малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування, (а.с. 38). Рішенням Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №150 від 20.03.2024 року призначено [PERSON] , опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , встановлено місце проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] , зобов`язано опікуна [PERSON] , [INFO] , піклуватись про здоров`я, фізичний та моральний розвиток малолітньої [PERSON] , [INFO] , захищати її права та інтереси (а.с. 39-41, 42). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 22.04.2024 року, проведеного відповідальними особами Служби в справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою: [ADDRESS], для малолітньої [PERSON] створено задовільні умови проживання, дитина має окрему кімнату, в кімнаті ліжко, шафа для речей, місце для ігор та розвитку, в наявності речі відповідно до віку та сезону, є іграшки для розвитку (а.с. 43). Рішенням Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №551 від 13.05.2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування Слобожанської селищної ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 44). Згідно висновку Слобожанської селищної ради як органу опіки і піклування, з березня 2024 року по теперішній час відповідачі [PERSON] та [PERSON] жодного разу не звертались ані до служби у справах дітей Слобожанської селищної ради, ані до КУ "Слобожанський центр надання соціальних послуг", ані до старостату за місцем проживання з метою з`ясування долі дитини, [PERSON] , не висловлювали бажання повернути її в сім`ю, тривале нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком та підставою для позбавлення їх батьківських прав. В зв`язку з викладеним, орган опіки і піклування вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 45-47). Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно з частиною 3 статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено обов`язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її. Частиною 1 статті 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають також переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними, що визначено частиною 1 статті 163 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом Відповідно до положень статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до вимог статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років . Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний суд у своїй постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив, що судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості згідно зі статтею 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року. Європейський суд з прав людини, практику та рішення якого суди мають застосовувати як джерело права відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. При цьому, на перше місце ставляться "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Це крайній захід впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, малолітня дочка з ними не проживає з листопада 2023 року. Відповідачі не цікавляться її життям, не піклуються про стан здоров`я, не проявляють батьківської турботи, не створюють належних умов для виховання та розвитку дитини, а навпаки, зловживають алкогольними напоями, своєю бездіяльністю ставлять під загрозу життя й здоров`я доньки Подані позивачем докази підтверджують проведення неодноразових заходів уповноважених соціальних служб із відповідачами щодо належного виконання обов`язку по утриманню та вихованню дочки, однак останні злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позових вимог та наявність підстав для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved