Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свій позов мотивувала тим, що з відповідачем є батьками дочки - [PERSON] , яка після припинення шлюбних відносин з відповідачем і до даного часу проживає з нею. За рішенням суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. В зв`язку з укладенням шлюбу 22 грудня 2015 року вона змінила прізвище на [PERSON] . 17 лютого 2023 року дочка за власним бажанням змінила прізвище та по батькові на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. На даний час дочка продовжує навчатися на II курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання комерційної форми фінансування факультету психології і соціальної роботи Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, придбання продуктів харчування, одягу, канцтоварів, проїзд між місцем навчання та місцем проживання і додому на канікули, та інше, яку вона не в змозі надати в повній мірі самостійно. Дочка навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, стипендії вона також не отримує, тому що навчається на комерційній формі фінансування. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення дочкою навчання. Ухвалою суду від 15.10.2024 р. провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачка до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.10.2006 року, копією свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 17.02.2023р., відповідно до якого [PERSON] після державної реєстрації зміни імені змінила прізвище на « [PERSON] », по батькові на « [PERSON] », копією свідоцтва про одруження позивача, відповідно до якого після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6,8,7). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, на теперішній час вона навчається на II курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання комерційної форми фінансування факультету психології і соціальної роботи Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка, дата закінчення навчання до 30 червня 2027р. (довідка №304 від 03.09.2024р. а.с.9). Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи надані суду докази на підтвердження обставин, вказаних позивачем,

Outcome: approved