Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Балакірєва 17» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків з управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у сумі 20 875,99грн. за період: жовтень 2020 червень 2024. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСББ «БАЛАКІРЄВА 17» є юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою . [ADDRESS] для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Протоколом установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 08.02.2020 року № 1, було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «БАЛАКІРЄВА 17». ОСББ «БАЛАКІРЄВА 17» забезпечує утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок перебуває на балансі ОСББ «БАЛАКІРЄВА 17». Згідно з протоколом № 1 від 08.02.2020 року установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку було затверджено розмір внеску на управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової територій на 2020 рік у розмірі 4,81 грн. за 1 м2 загальної площі квартир. Відповідно до протоколу №2/20 від 26.12.2020 року загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «БАЛАКІРЄВА 17» було затверджено розмір внеску на управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової територій з 01.01.2021 року 5,49 грн з 1 м2 загальної площі квартир або нежитлових приміщень для перших поверхів та 5,99 грн з 1 м2 загальної площі квартир або нежитлових приміщень для поверхів вище першого. Починаючи з лютого 2020 року по даний час ОСББ «БАЛАКІРЄВА 17» проводить нарахування внеску за утримання будинку та прибудинкової території за особовими рахунками по кожній квартирі в будинку за адресою [ADDRESS] , власникам квартир. [PERSON] належить квартира [ADDRESS] загальною площею 74,7 кв.м. та нежитлове приміщення технічного поверху [ADDRESS] загальною площею 5,7 кв.м. Оскільки Відповідач є власником квартири та нежитлового приміщення то він зобов`язаний здійснювати внески на управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової територій. Розмір внеску на управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової територій за 1 м2 загальної площі квартир в будинку за адресою [ADDRESS] за період з лютого 2020 року по 31.12.2020 складав 4,81 грн., а в період з 01.01.2021 по теперішній час складає 5,49 грн з 1 м2 загальної площі квартир або нежитлових приміщень для перших поверхів та 5,99 грн з 1 м2 загальної площі квартир або нежитлових приміщень для поверхів вище першого. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладених на нього обов`язків, утворилась заборгованість за несплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] у загальному розмірі 20 875 грн. 99 коп. Ухвалою суду від 06.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, надав заяву, де останній просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву та заперечень на позовну заяву не подавав, причини неявки не вказав. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причини, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. На підставі частини 2 статті 247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з протоколом №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 08.02.2020, прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та затверджено його назву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Балакірєва 17». Відповідно до розділу ІІ статуту ОСББ «Балакірєва 17», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати віх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Також, протоколом №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 08.02.2020, затверджено кошторис на утримання будинку на 2020 рік та розмір відповідного внеску 4,81 грн. щомісячно кожний квадратний метр, що є у приватній власності співвласників. Згідно з копією Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] . Також, відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником нежитлового приміщення технічного поверху № 9а в житловому будинку літ «А-9», загальною площею 5.7 (кв.м), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на квартири та нежитлові приміщення, загальна площа яких становить більше половини загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Статтею 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного фондів. Згідно з ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, відповідач повинен був здійснювати щомісячні платежі на утримання будинку та прибудинкової території, враховуючи тарифи, затверджені вказаними вище протоколами загальних зборів ОСББ. Відповідно до розділу V статуту ОСББ «Балакірєва 17», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з актом взаєморозрахунків, наданим позивачем, заборгованість, яка утворилась за надані послуги з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території Будинку [ADDRESS] ) за період з жовтня 2020 року по червень 2024 року складає 19 783,51грн. Згідно з актом взаєморозрахунків, наданим позивачем, заборгованість, яка утворилась за надані послуги з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території Будинку [ADDRESS] (нежитлове приміщення поверху 9А) за період з листопада 2021 року по червень 2024 року складає 1 092,48грн. Загальна сума заборгованості складає 20 875,99грн. На час розгляду справи вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена, доказів зворотного суду не надано. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач має зобов`язання щодо оплати отриманих послуг з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, яке на час розгляду справи відповідачем не виконано. Судом встановлено\~неналежне\~виконання\~відповідачем зобов`язань\~по\~оплаті\~послуг з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Також позивач просить стягнути з відповідача 4 000,00грн. на відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~(далі -\~Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону N 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону N 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону N 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги, позивачем суду надано: копію договору про надання правової допомоги від 18.04.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Квартенком Олексієм Романовичем; додаткову угоду №5 від 24.07.2024 до договору про надання правової допомоги від 18.04.2024; акт приймання наданих послуг від 07.04.2024 на загальну суму 4 000,00грн. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду\~ у справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України\~в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення. З огляду на викладене та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо суми та обґрунтованості розміру правничої допомоги, суд не вбачає підстав для її зменшення. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути з позивача на користь відповідача 4 000,00 грн. на відшкодування витрати на професійну правничу допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved