Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8946, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 17 грудня 2021 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Управління активами» в розмірі 17\~304,01 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що кредитний договір не був посвідчений нотаріально та пред`явлена до стягнення заборгованість у зазначеному розмірі не є безспірною, відповідачем жодним чином не було проінформовано позивача про наявність заборгованості в такому розмірі, проте державним виконавцем Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрите виконавче провадження з примусового виконання цього виконавчого напису, тому позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 16 вересня 2024 року, після усунення недоліків позовної заяви, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що проводиться у виконавчому провадженні № 68747665 на підставі виконавчого напису, вчиненого 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 8946, за яким з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами» стягується заборгованість в розмірі 17\~304,01 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2024 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні заяви про врегулювання спору за участю судді. Відповідач, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви із доданими до неї документами, 21 жовтня 2024 року подав до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, у зв`язку із визнанням позову представник відповідача просив суд стягнути на користь позивача 50 відсотків сплаченого останньою судового збору, а інші 50 відсотків повернути позивачу з державного бюджету, що узгоджується з ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими до неї документами, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалася, пояснень щодо позову не подавала. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8946, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК Управління активами», якому АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26 жовтня 2021 року відступлено право вимоги за кредитним договором № SAMDN50OTC003696021 від 20 червня 2014 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , за період з 25 жовтня 2021 року по 17 грудня 2021 року включно, суму в розмірі: 5\~290,67 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11\~963,34 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 17\~304,01 грн. (а.с. 3). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області вбачається, що 11 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис під № 32, та після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 22). Постановою начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стужко Оленою Анатоліївною 22 лютого 2022 року відкрите виконавче провадження № 68747665 з примусового виконання виконавчого напису № 8946, вчиненого 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами» заборгованості в розмірі 17\~304,01 грн. (а.с. 11). Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів наявної у позивача заборгованості, невиконаних або порушених зобов`язань за укладеною з цим товариством чи іншою особою угодою, зокрема, виписки по рахунку, інших бухгалтерських документів, як і не надано розрахунку заборгованості, з зазначенням періоду виникнення заборгованості та суми такої, з огляду на що перед судом не доведено належними та допустимими доказами наявність договору між позивачем та відповідачем або його правонаступництва за кредитними зобов`язаннями між позивачем та іншою банківською чи фінансовою установою, та, відповідно, і наявність зобов`язань позивача перед відповідачем, в тому числі за нотаріально посвідченою угодою, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати безспірною стягнуту за виконавчим написом нотаріуса заборгованість. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку\~(підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк\~«Приватбанк»\~про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Сторонами не доведена наявність зобов`язальних відносин між позивачем та відповідачем, що виникали б на підставі укладеного договору, в тому числі і на підставі нотаріально посвідченої угоди, у зв`язку з чим не доведена наявність як самої заборгованості та її підстави, так і обставини безспірності останньої. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо форми правочину, за яким передбачена можливість вчинення такого напису, а також щодо змісту документів стягувача на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису № 8946, вчиненого 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що представник відповідача надав суду заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Під час звернення до суду із зазначеним позовом [PERSON] понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору на загальну суму 1\~816,80 грн. (1\~211,20 грн. за подання позову та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову) (а.с. 12, 23). Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А відтак, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та задоволення позову в повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved