Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 03.09.2024 надійшла позовна заява від МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування поданого позову МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» зазначило про те, що надає відповідачці послуги з постачання теплової енергії для задоволення загально будинкових потреб на опалення в приміщенні за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, відповідачка не оплачує у встановлені строки спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.12.2021 по 01.04.2024 за послуги з постачання теплової енергії у сумі 2644,24 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у судовому порядку відповідно до ст. 67, 162 ЖК УРСР, ст.530 ЦК України, постанови КМ України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». У зв`язку із чим, позивач звертається до суду із вимогою про стягнення з відповідачки на його користь утвореної заборгованості у розмірі 2644,24 грн, що нарахована за період з 01.12.2021 по 01.04.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 26.11.2024 подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки не скористалася. Про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Представник позивача 26.11.2024 подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання представник позивача до суду з`явився. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Із врахуванням\~позиції представника\~позивача,\~який не\~заперечує щодо\~заочного розгляду\~справи,\~суд вважає\~за можливе\~справу розглядати\~по суті\~за відсутності\~відповідача,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~з ухваленням\~заочного рішення. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26.11.2024 прийнято рішення про заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, із посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , абонентський номер [NUMBER] , що підтверджується актом № 16-2008 про відключення від системи центрального опалення і гарячого водопостачання житлового будинку в зв`язку із влаштуванням автономної (квартирної) системи опалення і гарячого водопостачання від 22.02.2008, Актом прийняття теплового вузла обліку від 27.10.2015, Довідкою зняття помісячних показників загально будинкового лічильника обліку теплової енергії (вузла комерційного обліку теплової енергії) за період з 30.11.2021 по 01.04.2024. До матеріалів справи позивачем, також, долучено примірник Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 08.10.2021, що є публічним договором приєднання в розумінні положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України (п. 1 Договору). При цьому, згідно п. 4 вказаного Договору фактом приєднання споживача до умов Договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, в тому числі, факт отримання послуги. Як вбачається із витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно від 17.06.2024 [PERSON] є одноосібною власницею квартири за адресою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, із розрахунку заборгованості, наданого МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» встановлено, що відповідачка не в повній мірі оплачує спожиті комунальні послуги, що надаються за зазначеною вище адресою (особовий рахунок [NUMBER] ), внаслідок чого у останньої перед МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2644,24 грн, що нарахована за період з 01.12.2021 по 01.04.2024. Вказана сума заборгованості нарахована за надані позивачем житлово-комунальні послуги у встановленому законодавством порядку та відповідно встановленим тарифам, однак усупереч вимогам законодавства залишається несплаченою відповідачкою. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем МКП «Хмельницьктеплокомуненрго»» та [PERSON] є відносини, які пов`язані із наданням та отриманням послуг із постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, а також здійснення розрахунків за них (правовідносини з надання послуг). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В силу ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. п.35-37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Зважаючи на наведені вище норми законодавства, судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що ним надавалися послуги з постачання теплової енергії у квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у період з 01.12.2021 по 01.04.2024. Також доведено, що у період з 01.12.2021 по 01.04.2024 послуги з постачання теплової енергії надавались відповідачці [PERSON] , як власниці вищезазначеної квартири, але у зв`язку із несплатою останньою наданих послуг у вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 2644,24 грн. Нарахування за спожиті послуги здійснювались позивачем щомісячними рахунками на підставі показників лічильника споживання теплової енергії. Отже, МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» у визначеному договором порядку виконало свої зобов`язання перед відповідачкою щодо постачання теплової енергії, однак [PERSON] свої обов`язки щодо оплати спожитих послуг - не виконала. Відтак, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах, а тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов МКП «Хмельницьктеплокомуненрго» до [PERSON] задоволено повністю, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у повному розмірі - 3028,00 грн.

Outcome: approved