Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

у травні 2024 року [PERSON] в особі представника - адвоката Горлатого О. В., звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), є одноосібним власником квартири [ADDRESS] , надалі квартира, що підтверджується свідоцтвом, виданим 22 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавською М.А., реєстраційний № 340. Право власності позивача на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 вересня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавською М.А. (витяг з реєстру від 22.09.2021 за № 276158746). Право власності на житло позивач отримав на підставі Акта про проведені електронні торги, згідно Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок купівлі цієї квартири на відкритих електронних торгах. Раніше вказана квартира належала на праві власності [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ). Відповідно до Витягу від 07.02.2022 №78977622 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, за адресою: [ADDRESS] - зареєстровані особи відсутні. 28 вересня 2021 року [PERSON] прибув до квартири [ADDRESS] для підготовки передачі квартири в оренду та здійснення перевірки показників і стану лічильників електро-, водопостачання, що знаходяться в квартирі. А також визначення об`єму будівельних робіт по поточному ремонту квартири. Однак потрапити в квартиру позивач не зміг. Позивачу стало відомо, що в належній йому квартирі, без жодних законних підстав, знаходиться її колишній власник [PERSON] . Як з`ясувалось згодом, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності, та яку остання здає в оренду. Відповідач відмовилася виселятися з квартири та сплатити борги за комунальні послуги по квартирі. Переговори між позивачем та відповідачем щодо добровільного звільнення квартири та сплату боргу за житлово-комунальні послуги виявились безрезультатними. Відповідач не являється власником квартири та не є членами сім`ї власника (Позивача), має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивачем направлялася відповідачу вимога про виселення з квартири, звільнення квартири від речей та про сплату боргів за отримані комунальні послуги, яка була відповідачем проігнорована. 01 травня 2023 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/15798/22, яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення. Вирішено виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] , що належить позивачу. Позивач також звертався з заявою до Святошинського УП ГУНП у м. Києві по факту відмови [PERSON] добровільно виселитись з квартири зареєстрованою в журналі єдиного обліку (ЄО) від 15 листопада 2023 року. Листом Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 05 грудня 2023 року за №16483/125/54/05-2023 позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питань, порушених у заяві. На дату подання цього позову, рішення Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/15798/22 виконано повністю, що підтверджується Актом державного виконавця Бистрицької Т. В. Святошинського ВДВС ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 16 травня 2024 року про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Останнім підтверджується факт безпідставного проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] до 15 травня 2024 року і те, що останній був дійсним споживачем комунальних послуг за вказаною адресою до зазначеної дати. В свою чергу, житлово - експлуатаційні підприємства здійснювали нарахування на оплату своїх послуг на власника квартири - позивача, хоча останній з вини відповідача був позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своєю власністю до 16 травня 2024 року, при цьому нести витрати за комунальні послуги, якими фактично користувалась відповідач. 20 жовтня 2023 року позивач зареєстрував електронний кабінет на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» з особовим рахунком [NUMBER] та сплатив наявний комунальний борг з постачання холодної води та водовідведення за період з 01.01.2019 по 30.09.2023 в розмірі 12974,01 гривень. 02 квітня 2024 року рішенням Солом`янеького районного суду м. Києва у справі №760/24894/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів, сплачених ним за комунальні послуги з постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] в розмірі 12974,01 гривень за період з 01.01.2019 по 30.09.2023. Зазначеним рішенням суду було встановлено, що [PERSON] , в період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2023 року була дійсним споживачем житлово-комунальної послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентського обслуговування по квартирі [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . У зв`язку з тим, що відповідача було виселено з квартири [ADDRESS] , що належить позивачу лише 16 травня 2024 року. Станом на 30 квітня 2024 року за адресою [ADDRESS] , крім іншого, утворилася заборгованість за спожиті відповідачем комунальні послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, абонентського обслуговування з постачання теплової енергії та гарячої води перед КП «Київтеплоенерго» за період безпідставного проживання відповідача у вказаній квартирі. В травні 2024 року позивач зареєстрував електронний кабінет на сайті КП «Київтеплоенерго», особовий рахунок [NUMBER] , ІД: [NUMBER] , по квартирі [ADDRESS] . За результатами аналізу нарахувань за спожиті послуги позивачем з`ясовано, що відповідач користувалась в квартирі послугами з постачання теплової енергії, гарячої води. Однак оплату за отримані послуги та за абонентське обслуговування не здійснювала. Внаслідок чого, заборгованість за такі послуги надані КП «Київтеплоенерго» станом на 30 квітня 2024 року по квартирі склала 82362,38 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та даними з особистого кабінету позивача на сайті КП «Київтеплоенерго». Станом на 29 травня 2024 року позивач сплатив заборгованість за спожиті відповідачем послуги з постачання теплової енергії в розмірі 65201,80 гри. (квитанція №9683914619 від 29.05.2024), абонентське обслуговування з постачання теплової енергії в розмірі 961,28 грн. (квитанція №202257740 від 29.05.2024), постачання гарячої води в розмірі 15738,80 грн. (квитанція №7606302 від 28.05.2024 на 3000,00 грн. та квитанція №202257308 від 29.05.2024 на суму 12738,80 грн.) та абонентське обслуговування з постачання гарячої води в розмірі 460,50 грн. (квитанція №7604466 від 24.05.2024) - разом 82 362, 38 грн., що виникла станом на 30.04.2024 по об`єкту за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , ІД:[NUMBER], тобто поніс реальні збитки з вини відповідача, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У зв`язку з вищевикладеним, беручи до уваги, що відповідач до 15 травня 2024 року безпідставно проживала в кв. [ADDRESS] , то в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вона була споживачем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води та послуг за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за вищенаведеною адресою а, відповідно, можливо стверджувати, що між відповідачем та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» існували зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, а також послуг з абонентського обслуговування з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу - КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року справу розподілено судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 04 червня 2024 року. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 07 червня 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. 22 липня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволення позовної заяви посилаючись на те, що [PERSON] вів з нею переговори про добровільне виселення з квартири і направляв письмові вимоги про звільнення квартири з вересня 2021 року. Вперше позивач побачив її на засіданні суду в листопаді 2022 року, з питання примусового виселення її з квартири за його позовом. До цього часу вона жодного документа про продаж квартири не мала та позивача не бачила, тому що довгий час проживає за адресою: [ADDRESS] , що зафіксовано ДВС Святошинського районну, та кореспонденцію вони направляють за цією адресою. В квартирі зберігалися її речі, так як там проживав її син, [PERSON] , який мобілізований до лав ЗСУ з 07 березня 2022 року. Вона приїздила вигулювати собак сина, вигулювала їх та інколи ночувала. Місце її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Позивач вводить в оману суд стверджуючи, що ця квартира в оренді. Дана квартира використовується для ведення трудової діяльності, так як зареєстрований за цією адресою ФОП та в оренду не здається. Позивач звертався до Солом`янського районного суду м. Києва з цивільним позовом про стягнення з неї боргу за постачання холодної води по справі № 760/24894/23 в якій позивачем були надані підробні акти її проживання, чим не довів її проживання. З цього приводу в Святошинському УП подано заяву яка приєднана до кримінальної справи 12024105080000229. Позивач не має прямих договорів з постачальниками комунальних послуг. Оформлення електронного кабінету не є оформлення договору. У постачальників комунальних послуг до неї не було вимог погашення боргу, тому що вона частково сплачувала за домовленістю. 25 липня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу в якій останній просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати понесені ним на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 14 000 грн. додавши до заяви копію договору про надання професійної правничої допомоги № 24/05/24 від 24 травня 2024 року та копію Акта № 1 виконаних робіт Адвокатм від 24 липня 2024 року. Крім того, 25 липня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив та 30 липня 2024 року доповнення до відповіді на відзив, відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 82 362, 38 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн., а також витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 14 000,00 грн. Зазначає, що у своєму відзиві відповідач, як на підставу відмови у задоволені заявлених позивачем вимог посилається на те, що вона вже довгий час проживає за адресою кв. [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] зберігалися її речі і проживав її син [PERSON] . Позивач приїздила - вигулювала собак сина. Інколи ночувала. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у зв`язку із недоведеністю того, що саме [PERSON] відповідач у справі була споживачем (користувалась) комунальними послугами у квартирі [ADDRESS] . 15 березня 2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу власника про виселення його з квартири, звільнення квартири від речей відповідача та про сплату останнім боргу за отримані (спожиті) комунальні послуги поштовим відправленням з описом вкладення, яку не було добровільно виконано відповідачем. 01 травня 2023 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/15798/22, яке залишене в силі постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2023, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення. Вирішено виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] , що належить позивачу. 15 листопада 2023 року позивач звернувся до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про виселення відповідача з кв. [ADDRESS] , що була зареєстрована в журналі ЄО за № 65996 від 15.11.23. В довідці Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про результати перевірки матеріалів ЄО №65996 від 15.11.2023 зазначено, що в ході перевірки здійснено вихід за вищевказаною адресою та отримано пояснення від [PERSON] в яких остання зазначила, що більше 30-ти років проживає за адресою [ADDRESS] та має право власності на таку квартиру на підставі Свідоцтва про право на спадщину, яке не анульоване. Також на даний час судом розглядаються позовні вимоги позивача про примусове її виселення з квартири. А оскільки рішення за результатами їх розгляду відсутнє то вона вважає, що проживає у квартирі законно. 05 грудня 2023 року Святошинське УП ГУ НП у м. Києві листом №16483/125/54/05-2023 повідомило позивача, що взаємовідносини, що виникли між сторонами конфлікту відносяться до цивільно -правових і мають розглядатись в судовому порядку. 22 листопада 2023 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/3256/23, яке залишене в силі постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року відмовлено у задоволені позову [PERSON] до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві УМЮ Міністерства юстиції (м. Київ), ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа на стороні відповідачів: [PERSON] про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведених електронних торгів та застосування наслідків недійсності правочину. 02 квітня 2024 року рішенням Солом`янського районного суду у справі №760/24894/23 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення з останньої суми коштів, сплачених [PERSON] за комунальні послуги в розмірі 12 974, 01 грн. 02 квітня 2024 року в судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що вона в квартирі проживає більше 30 років і є споживачем комунальних послуг, а позивач в квартирі не проживає та, відповідно, не є споживачем комунальних послуг. В задоволенні позову просила відмовити, так як вона не має обов`язку перед Позивачем з оплати вартості спожитих комунальних послуг. В ході розгляду справи №760/24894/23 судом встановлено, що [PERSON] , в період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2023 року разом з [PERSON] була споживачем житлово-комунальної послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентського обслуговування по квартирі [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Зазначена обставина повністю визнана самою [PERSON] у поясненнях наданих суду, а факт її проживання в квартирі у вказаний період підтверджується рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року у справі №759/15798/22, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2023, та актами про фактичне проживання [PERSON] в квартирі від 15.12.2016, від 02.04.2023, від 13.10.2023, а також матеріалами перевірки Святошинського УП ГУНП у м.Києві за №65996, яка внесена до журналу єдиного обліку (ЄО) від 15.11.2023. 02 травня 2024 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документа в межах №73835462 при виході для перевірки добровільного виконання боржником виконавчого документа встановлено, що боржником [PERSON] вимоги виконавчого листа добровільно не виконані. Остання на вимогу виконавця відкрила двері квартири та пояснила, що в квартирі нібито не проживає, а проживає її син [PERSON] . Доступ до квартири надати відмовилась. В особистих письмових поясненнях наданих виконавцю вказала, що в квартирі знаходяться її особисті речі. Проживає син і його дві собаки, які вона приходить годувати. Голова правління ОСББ, який був присутній при вчиненні виконавчих дій на вимогу державного виконавця надав письмові пояснення. В яких зазначив, що пояснення [PERSON] , що вона не мешкає в квартирі, а лише щодня приїздить, щоб погодувати та вигуляти собак, не відповідають дійсності. [PERSON] біля 30 років постійно проживає в квартирі [ADDRESS] разом зі своїм сином. У зв`язку з цим, [PERSON] було вручено вимогу державного виконавця від 02 травня 2024 року про проведення виконавчих дій з її примусового виселення на 16.05.2024. 16 травня 2024 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа виселено боржника [PERSON] з квартири [ADDRESS] в примусовому порядку. Описане майно боржника, що знаходилося в квартирі передано на відповідальне збереження власнику квартири, позивачу у цій справі, [PERSON] , таке майно відповідача і досі знаходиться на зберіганні позивача до його повернення або примусової реалізації в порядку передбаченого статтею 66 Закону України «Про виконавче провадження». Все вище наведене, переконливо доводить факт безпідставного проживання та споживання комунальних послуг відповідачем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] по 16.05.2024. Наслідком не добросовісної поведінки відповідача по не сплаті за спожиті нею комунальні послуги, є те, що станом на 30 квітня 2024 року за адресою [ADDRESS] , крім іншого, утворилася заборгованість за спожиті відповідачем комунальні послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, абонентського обслуговування з постачання теплової енергії та гарячої води перед КП «Київтеплоенерго» в розмірі 82 362, 38 грн., які позивач самостійно сплатив та просить стягнути з відповідача. В судове засідання 03 грудня 2024 ркоу позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. 03 грудня 2024 року до суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Outcome: approved