Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

23 вересня 2024 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС») через свого уповноваженого представника - адвоката Руденка Костянтина Васильовича звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором № 1146129 про надання споживчого кредиту від 28.11.2023 станом на 24.04.2024 у розмірі 128963,99 грн на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», яка складається з: 21999,99 грн - заборгованість за кредитом, 106964,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом (803% річних) за період з 28.11.2023 року по 29.07.2024 року (включно), а також судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 копійок та 10000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № 1146129 про надання споживчого кредиту від 28.11.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 22000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування (803% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту -ІТС) та підписаний відповідачем 28.11.2023 року о 18:03:21 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором K820, надісланий на номер телефону відповідача. Номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023 року (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/. Кредитний договір, укладений у електронній формі, прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 28.11.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (завірена копія довідки про переказ коштів додається). Платіжна карта відповідача була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може здійснити виключно відповідач. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2023 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2023 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки, строк дії кредитного договору не продовжувався, то відповідно законодавче обмеження по встановленню денної процентної ставки на даний Кредитний договір не поширюється. 29 липня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Фактор, Позивач), укладено Договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №1146129 про надання споживчого кредиту від 28.11.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по Кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, що наданий Первісним кредитором (додається). Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 24.04.2024 (дата переходу права вимоги до Позивача) становить 128963,99 гривень, яка складається з: - 21999,99 грн - заборгованість за кредитом; - 106964,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом (803% річних) за період з 28.11.2023 року по 29.07.2024 року (включно). Крім того, разом з позовною заявою надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 24 жовтня 2024 року від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 24.09.2024 надійшла витребовувана судом інформація. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документами та з урахуванням витребуваних доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. 02 грудня 2024 року до Згурівського районного суду Київської області надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Костенка О.М., в якій просить проводити розгляд справи у відсутність сторони відповідача, в задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №1146129 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 28.11.2023 року в розмірі 128963 грн 99 коп. просить відмовити повністю. Проти задоволення позову заперечує з наступних підстав. Згідно з пп. 3 п. 4.1 Договору про надання споживчого кредиту від 28.11.2023 Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомлення Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб визначений ч. 1 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Споживача такого факту. Пунктом 3.4. Договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 передбачено, що Клієнт (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту Переходу Прав вимог, надсилає Боржникам повідомлення про відступлення Фактору (ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС») Прав вимог. Разом з тим, доказів того, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» повідомило відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні та надали йому докази переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні в матеріалах справи відсутні. Окрім цього, п.2.2. Договору передбачено, що Права вимоги від Клієнта до Фактору відступається після здійснення оплати та підписання сторонами Реєстру боржників в паперовому вигляді (Додаток 1 до Договору) та у формі електронного документа. При цьому, до матеріалів справи не долучено Реєстр боржників на Додатку 1 до Договору, у зв`язку з чим не можливо встановити чи підписаний він сторонами та чи перейшло Право вимоги до нового кредитодавця ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Позивачем лише надано підписаний сторонами Витяг з Реєстру боржників щодо відповідача, що не свідчить про підписання сторонами повного Реєстру боржників на Додатку 1 до Договору. Проте, долучений до матеріалів справи Акт приймання-передачі Документації на Додатку №2 не містить інформації за яким Договором факторингу та від якої дати був складений та підписаний даний Акт. Позивачем до матеріалів справи долучено Акт повернення Прав вимог на Додатку 3 до Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 року, який також не містить дати складення та підписання цього Акту, інформації про ПІБ боржника, дата та номер кредитного договору, суми заборгованості та ін., але з якого чітко вбачається, що відповідно до п.5.5. Договору факторингу Фактор (ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» повернув, а Клієнт (ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ») прийняти такі права вимоги. За вказаних обставин, позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 1146129 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» є недоведеними належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідачу відомо про наявність зобов`язання саме перед позивачем, як кредитором, до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» не перейшло Право вимоги, а на підставі Акту повернення Прав вимог до Договору факторингу (на Додатку 3) ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» повернув такі Права вимоги первісному кредитору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», а відповідно ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є неналежним позивачем, у зв`язку з чим слід дійти до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно з умовами договору споживачу з 28.11.2023 по 21.12.2023 надано знижку на стандартну процентну ставку, визначену пунктом 1.5.1 договору, тобто в цей період процентна ставка складала 0,99% в день (п. 1.5.2 договору). З розрахунку заборгованості за договором № 1146129 від 28.11.2023 вбачається, що 21.12.2023 ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» було нараховано, а відповідачем сплачено відсотки за користування кредитом у розмірі 5009,40 грн. У зв`язку з несплатою частини суми тіла кредиту за період з 28.11.2023 по 21.12.2023 відсоток за користування кредитом із 22.12.2023 почав нараховуватись за стандартною процентною ставкою 2,2% в день, тобто 484,00 грн в день. Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків повинна нараховуватися та бути стягнена з 22.12.2023 по 29.07.2024, а не з дня укладення договору 28.11.2023, як просить позивач у позовних вимогах. Враховуючи підпункт 10 п. 4.1. та п. 6.7. Договору, а також пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що є законні підстави звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язання, а саме сплати відсотків за користування кредитом за період з 22.12.2023 по 29.07.2024 в сумі 106964 (сто шість тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок, а тому позивачу слід задовольнити позовні вимоги частково, лише в частині тіла кредиту (суми позики). Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу представник відповідача зазначає, що з врахуванням принципу співмірності, розумності, реальності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні стягнення з відповідача розміру судових витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн, оскільки з боку представника позивача не потребувало значного часу для складання позовної заяви (яка складається лише з 7 аркушів), а також клопотання про витребування доказів судом, (яке складається лише з 2 аркушів), оскільки справа відносно відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту не є складною, вказана категорія є розповсюдженою (типовою), а складання позовної заяви та клопотання про витребування доказів не потребувало значного часу, оскільки не є об`ємними та змістовними, що в свою чергу свідчить про те, що їх складання у даній справі не потребувало аналізу великої кількості документів. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що 28.11.2023 відповідач [PERSON] ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про умови надання кредиту у ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (а.с. 25-27). Того ж дня, 28.11.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено договір № 1146129 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі - кредитний договір), на умовах, які повністю ідентичні тим умовам, які надані [PERSON] кредитодавцем для ознайомлення до укладення кредитного договору у Паспорті споживчого кредиту. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється під час входу споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового коду, що є електронним підписом споживача, який попередньо направляється товариством на номер мобільного телефону споживача, зазначений споживачем при вході в ІТС. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором К820 28.11.2023 о 18:03:21. Згідно з п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 22 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит (п. 1.3 кредитного договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 кредитного договору). Строк кредиту (строк дії Договору) 345 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 23 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (п. 1.4 кредитного договору). Відповідно до п. 1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах. У п. 1.5.1 кредитного договору зазначено, що стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору сторонами узгоджено, що знижена процентна ставка становить 0,99% в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства, до 21.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Знижка споживачу від товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки, що не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 66275,07% річних (п. 1.7.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 26857,03% річних (п. 1.7.2.). Згідно з п. 1.8 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 188980 грн (п. 1.8.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 182857,4 грн (п. 1.8.2). Відповідно до п. 1.15 кредитного договору перед укладенням цього договору товариством була здійснена електронна ідентифікація споживача для входу в особистий кабінет, відповідно до п.1.1 договору та з метою надання фінансових послуг споживачу товариством залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги було використано один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації споживача (в тому числі здійснений з метою укладення попередніх правочинів між сторонами) з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу: - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото; - використання інструменту покладання шляхом отримання інформації від третьої особи - суб`єкта первинного фінансового моніторингу про ідентифікацію, верифікацію клієнтів. Згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2 кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 28.11.2023 року або 29.11.2023 року. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладення договору, а на наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 1.4 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача. В силу п. 2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Роз`яснення щодо процентів: - економічна сутність процентів - плата за користування кредитом; - база для розрахунку процентів - залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту; - порядок обчислення процентів здійснюється відповідно до наступної формули: проценти = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2 Договору» помножити на «процентну ставку вказану в п.1.5, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору». При цьому, до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п. 3.2 кредитного договору). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору товариство має право, зокрема, укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб визначений частиною першою статті 25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (а.с.16-22). Відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до договору) договору дата видачі кредиту - 28.11.2023, сума кредиту за договором - 22000,00 грн, кількість платежів - 15 кожні 23 календарні дні. Перший платіж - 5009,4 грн (проценти за користування кредитом), 13 платежів по 11132,00 грн (проценти за користування кредитом), останній платіж - 33132,00, з яких 22000,00 грн - погашення суми кредиту, 11132 грн - проценти за користування кредитом. Графік платежів розрахований з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, та підлягає перерахунку у випадку невиконання споживачем умов договору для отримання зниженої процентної ставки (а.с. 23). Крім того, до матеріалів справ долучено Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», затверджені Наказом № 20-ФК від 20.11.2023 директора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (набрання чинності 21.11.2023), якими встановлено порядок надання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 39-56). З інформації ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» вбачається, що між ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір про організацію переказу грошових коштів за №03052022-1 від 03.05.2022. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 28.11.2023 18:05:17 на суму 22000,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 28). Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 24.09.2024, на ім`я [PERSON] , ІПН [NUMBER] , в банку імітовано карту № [NUMBER] . З банківської виписки за цією карткою вбачається, що 28.11.2023 на картку зараховано переказ у сумі 22000,00 грн (а.с. 114, 115). В свою чергу, із заяви поданої представником відповідача, вбачається, що відповідач визнає факт укладення кредитного договору на вказаних в договорі умовах та факт отримання ним на підставі укладеного договору грошових коштів у розмірі 22000,00 грн. З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» вбачається, що 21.12.2023, у строк визначений п. 1.5.2 кредитного договору та графіком платежів, виконав умови договору для отримання зниженої процентної ставки та сплатив 5009,4 грн - проценти за користування кредитом. Крім того, вбачається, що відповідачем сплачено 0,01 грн в рахунок погашення тіла кредиту. Будь-яких інших платежів відповідач [PERSON] в рахунок погашення заборгованості не здійснював, що також визнає сторона відповідача. Починаючи з 22.12.2023 і до 29.07.2024 включно нарахування відсотків здійснювалося кредитодавцем, починаючи з нульової відмітки, за стандартною процентною ставкою - 2,2 % в день, а саме по 484,00 грн в день. Тобто, фактично, заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом виникла в період з 22.12.2023 до 29.07.2024. Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1146129 від 28.11.2023 станом на 29.07.2024 складала 128963,99 грн, з яких: 21999,99 грн - тіло кредиту, 106964,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с. 29-38). 29 липня 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (фактор) уклали договір факторингу № 29/07/2024 (далі - договір факторингу). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу у відповідності до умов цього договору, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованостей, Права вимоги до яких відступаються, складає 94208864,59 грн (дев`яносто чотири мільйонів двісті вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні п`ятдесят дев`ять копійок) станом на дату підписання сторонами цього договору, згідно з реєстром боржників, які складаються сторонами в паперовому вигляді (додаток 1 до договору) та у формі електронного документа (п. 2.2 договору факторингу). Згідно з п. 3.1.3 договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору та оплати фактором суми фінансування у строки, передбачені пунктом 4.2 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим договором. Сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 1838137,38 грн (один мільйон вісімсот тридцять вісім тисяч сто тридцять сім гривень 38 копійок), без ПДВ. (п. 4.1 договору факторингу). Згідно з п. 4.2 договору факторингу фактор сплачує клієнту фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта у сумі, що зазначена у пункті 4.1 цього договору, на рахунок клієнта, вказаний в розділі 14 цього договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами договору. Відповідно до п. 3.4 договору факторингу клієнт, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту переходу прав вимог, надсилає боржникам повідомлення про відступлення фактору прав вимог. Під час підписання договору факторингу клієнт та фактор також затвердили форми (зразки) додатку 1 (реєстр боржників), додатку 2 (акт приймання-передачі документації за договором факторингу) та додатку 3 (акт повернення прав вимоги до договору факторингу) (а.с. 67-79). ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (ідентифікаційний код 41915308) є юридичною особою, основний вид економічної діяльності якої є надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. (64.99). ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» внесена до Державного реєстру фінансових установ та може надавати наступні фінансові послуги - факторинг (а.с. 57-58 - копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а.с. 59 - копія витягу із Держаного реєстру фінансових установ, а.с. 60-66 - копія статуту). 29 липня 2024 року на виконання умов договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перерахувало на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» грошові кошти в розмірі 1838137,38 грн, призначення платежу - оплата згідно договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року, без ПДВ, що підтверджується копією платіжної інструкції № 1118 (а.с. 80). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29/07/2024 від 29 липня 20204 року, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) передав, а ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (фактор) прийняв права вимоги, під порядковим номером 229, до [PERSON] , [INFO] , ІПН боржника [NUMBER] , за кредитним договором № 1146129 від 28.11.2023, дата закінчення договору 07.11.2024, термін, на який отримано кредит - 345, сума кредиту - 22000,00 грн, розмір стандартної процентної ставки -2,2 % (в день), заборгованість за сумою кредиту - 21999,99 грн, заборгованість по нарахованим процентам 106964,00 грн, штрафні санкції/пеня - 0,00 грн, сума загальної заборгованості - 128963,99 грн, кількість днів прострочення - 198 (а.с. 81). Жодних нарахувань після переходу права вимоги до відповідача [PERSON] позивач не здійснював. З матеріалів справи вбачається, що сторона відповідача не заперечує та визнає факт укладення кредитного договору між відповідачем [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та отримання грошових коштів на підставі кредитного договору в розмірі 22000,00 грн, а також те, що відповідач здійснив погашення першого платежу згідно з графіком платежів у розмірі 5009,40 грн, та в подальшому жодних платежів не здійснював, заборгованість не погасив. У той же час, сторона відповідача заперечує факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором № 1146129 від 28.11.23, а відповідно вважає, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є неналежним позивачем. Свої заперечення обґрунтовує тим, що до матеріалів справи не долучено реєстр боржників на додатку 1 до договору, а лише надано підписаний сторонами витяг з реєстру боржників щодо відповідача. Також, зазначає, що до матеріалів справи долучено акт повернення прав вимоги на додатку 3 до договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024, який свідчить про те, що позивач повернув права вимоги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Крім того, зауважує, що позивач не надав доказів того, що відповідач [PERSON] був повідомлений про перехід права вимоги до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». При цьому, доказів виконання зобов`язань за кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сторона відповідача не надала. Також, сторона відповідача не погоджується з вимогою щодо стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 106964,00 грн, та вважає, що враховуючи пп. 10 п. 4.1 та п. 6.7 договору, а також п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є законні підстави звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповіддо до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію » якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що кредитний договір підписаний позичальником електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічної правової позиції дотримується і КЦС ВС в постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. В зазначеній постанові ВС зауважив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Аргумент представника відповідача про те, що не підтверджено факт переходу права вимоги від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до позивача, оскільки не надано реєстр боржників, не заслуговує на увагу, оскільки позивачем на дані копія договору факторингу та підтвердження оплати суми фінансування, що відповідно до п. 3.1.3 договору факторингу є підтвердженням факту переходу права вимоги. Крім того, до матеріалів справи долучено витяг з реєстру боржників щодо відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Реєстр боржників - це документ, що містить перелік прав вимог щодо багатьох боржників, а для вирішення даного спору має значення лише та частина реєстру боржників, яка містить інформацію щодо права вимоги до відповідача [PERSON] . З огляду на вище зазначене, суд не вбачає підстав вважати, що позивачем не надано належних доказів переходу права вимоги до відповідача за договором № 1146129 від 28.11.2023. В судовому засіданні також не знайшли підтвердження аргументи представника відповідача про те, що право вимоги до відповідача було повернуте ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на підставі акту повернення прав вимоги до договору факторингу, оскільки такий акт чи його копія відсутні в матеріалах справи. Натомість копія договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 містить затверджені сторонами форми (зразки) додатків, зокрема і акту повернення прав вимоги. Щодо твердження представника відповідача про необхідність списання заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами на підставі пп. 10 п. 4.1, п. 6.7 кредитного договору, а також п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до пп. 10 п. 4.1 кредитного договору товариство має право простити (анулювати), повністю або частково, вже нараховані за договором в будь-який період часу суми заборгованості, що підлягають сплаті споживачем відповідно до умов договору, зокрема: проценти, штраф, пені, інші нарахування (якщо такі є). Даний пункт договору не є підставою для звільнення відповідача від сплати відсотків за користування кредитними коштами в судовому порядку, оскільки визначає право кредитора здійснити таке анулювання, а не його обов`язок. Згідно з п. 6.7 кредитного договору сторони погодились, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили), що не залежать від волі сторін, такі як: війна, військові дії, блокади, міжнародні санкції, інші дії держави, що створюють неможливість виконання сторонами своїх зобов`язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень договору на період дії зазначених обставин. Доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. Виникнення форс-мажорних обставин продовжує строк виконання взаємних зобов`язань сторін по договору на період тривалості дії і ліквідації наслідків таких обставин без відшкодування збитків обох сторін. Визначення поняття обставин непереборної сили (форс-мажору) наведено в статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Такими обставинами можуть бути, зокрема, загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, тощо. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Отже, військові дії, які наразі відбуваються на території нашої країни є загальновизнаною обставиною непереборної сили, що, зокрема, засвідчила Торговельно-промислова палата України (далі - ТПП України) у своєму загальному офіційному листі від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщеному на її офіційному веб-сайті. ТПП України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (далі також - лист ТПП України) засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Проте вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. При цьому, з юридичної точки зору, а також з позиції судової практики варто зазначити, що загальний офіційний лист ТПП України не є достатнім доказом, що підтверджує (засвідчує) «автоматичне» звільнення сторони від відповідальності за порушення виконання зобов`язання (чи-то договірного, чи-то зобов`язання, визначеного нормативно-правовими актами України), адже цій стороні ще потрібно довести, що таке порушення сталося внаслідок дій воєнного характеру, що безпосередньо впливають на можливість виконання такою стороною відповідного обов`язку, визначеного договором або конкретним нормативно-правовим актом (дотримання строку поставки товару, оплати товару, обов`язку сплати податків тощо). Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Саме суд на підставі наявних у матеріалах доказів повинен встановити, чи дійсно такі обставини на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку. Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини. Крім того, суд звертає увагу, що відсотки у розмірі 106964,00 грн нараховані за стандартною процентною ставкою, передбаченою п. 1.5.1 кредитного договору у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 кредитного договору. Тобто, за своєю правовою природою нараховані відсотки є платою за користування кредитними коштами в розумінні ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а не мірою відповідальності за порушення умов договору. Посилання представника відповідача на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, як на підставу звільнення відповідача від обов`язку сплатити нараховані відсотки у розмірі 106964,00 грн, теж є безпідставним. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як уже зазначалось вище, нараховані відсотки не є мірою відповідальності за порушення зобов`язань за кредитним договором: пенею, штрафом чи відсотками за ст. 625 ЦК України, а є платою за користування кредитними коштами в межах строку дії договору, а тому дія норми п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на них не розповсюджується. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З досліджених судом доказів встановлено та стороною відповідача визнається, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1146129 від 28.11.2023, на підставі та на умовах якого відповідачу було надано кредит у розмірі 22000,00 грн. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 128963,99 грн, з яких: 21999,99 грн - заборгованість за кредитом, 106964,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом (803% річних), яка виникла в період з 22.12.2023 по 29.07.2024 (включно). На підставі договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 позивач набув право вимоги до відповідача на вищевказану заборгованість відповідача за кредитним договором. Будь-яких додаткових нарахувань позивач не здійснював. Стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог, так само як і не надано доказів виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором ні перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ні перед позивачем. Враховуючи вищезазначене суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Щодо питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 92 - платіжна інструкція), який просив стягнути з відповідача. Окрім цього, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024, укладений між ФОП [PERSON] (виконавець) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (замовник), відповідно до умов якого в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності) (надалі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 3.1 договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024 вартість послуг виконавця в частині складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника становить 10000,00 грн. У пункті 3.2 договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024 зазначено, вартість послуг виконавця, що були надані замовнику та не вказані у п. 3.1 договору, визначаються сторонами в актах наданих послуг та рахунках на оплату. Відповідно до п. 8.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2025 року (с. 82-85 - копія договору). Окрім копії договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024 на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було надано акт приймання-передачі наданих послуг № 4 від 30.08.2024 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв послуги з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» згідно реєстру № 1 від 30.08.2024 вартістю 100000,00 грн (а.с. 89); витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 30.08.2024 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, відповідно до якого загальна кількість складених позовних заяв становить 10 шт. на загальну вартість 100000,00 грн без ПДВ, зокрема, виконавцем підготовлено позовну заяву про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором № 1146129 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.11.2023 та клопотання про витребування доказів, вартість послуги - 10000,00 грн (а.с. 90). 06 вересня 2024 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплатило [PERSON] 100000,00 грн, призначення платежу: Згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року по акту № 4 від 30.08.2024 року без ПДВ, що підтверджується копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1352 від 06.09.2024 (а.с. 91). Представник відповідача, з врахуванням принципу співмірності, розумності, реальності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, заперечував проти задоволення вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат на надання правової допомоги в розмірі 10000,00 грн. Вважає, що з боку представника позивача не потребувало значного часу для складання позовної заяви (яка складається лише з 7 аркушів), а також клопотання про витребування доказів судом, (яке складається лише з 2 аркушів), оскільки справа відносно відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту не є складною, вказана категорія є розповсюдженою (типовою), а складання позовної заяви та клопотання про витребування доказів не потребувало значного часу, оскільки не є об`ємними та змістовними, що в свою чергу свідчить про те, що їх складання у даній справі не потребувало аналізу великої кількості документів. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Представником відповідача, аргументуючи не співмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, які б свідчили про те, що витрати, понесені позивачем на оплату послуг адвоката щодо підготовки позовної заяви та клопотання про витребування доказів є завищеними та не відповідають критеріям, визначним у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Натомість позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту оплати послуг з надання професійної правничої допомоги та їх розміру. Дані витрати позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є обґрунтованими та спів мірними зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. Судом не встановлено підстав для зменшення вказаних до стягнення сум. З огляду на вищезазначене, суд вбачає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved