Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди з правом викупу №1144210812026 від 12.08.2021 року у розмірі 39153,72 грн та судові витрати у розмірі 3028 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 12.08.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210812026 у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». За умовами Договору оренди Орендодавець надав Орендарю у строкове платне володіння та користування Об`єкт оренди (Тип товару: Рідкокристалічний телевізор; Модель товару: LCDtv37-45" BRAVIS LED-43G5000 + Т2 black) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті Орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Орендодавець відповідно до умов Договору оренди передав Об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу Орендаря оператором поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується транспортною накладною оператора поштового зв`язку. Таким чином, передавши Об`єкт оренди Орендареві, Орендодавець свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. Сторонами відповідно до умов Договору оренди, погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячним платежем у розмірі 1129,00 гривень, а також вартість Об`єкту оренди: при викупі за 24 місяці складатиме 27096,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата Орендної плати у розмірі 1129,00 грн (в тому числі ПДВ 188,17 грн) здійснюється Орендарем до 12-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 12.08.2023 року. Орендар в свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 12.09.2021 року за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. Також відповідно до п.4 Договору оренди та п.8.4 Правил до договору оренди за прострочення Орендних платежів орендодавець має право нараховувати Орендарю пеню в розмірі до 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених Орендних платежів за цим Договором оренди. Орендодавець відповідним правом скористався і нараховував пеню. Також варто зазначити, що станом на дату складення відповідної позовної заяви унаслідок порушення Орендарем умов викупу Об`єкту оренди до Орендаря не перейшло власності на Об`єкт оренди. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» (Клієнт) передає (відступає) Фактору, а Фактор набуває Права вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторигну № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 39153,72 грн. Орендар на користь позивача жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість, яка не оспорюється Орендарем, за Договором №1144210812026 від 12.08.2021 року становить 39153,72 грн, яка складається з: -Заборгованість за простроченими орендними платежами - 27096 грн; -Заборгованість за пенею за договором - 12057,72 грн; -Заборгованість за вартістю орендного майна 00,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 3028 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином. Заперечень від представника позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не надходило. В позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача. У разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача просив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (адреса місця реєстрації відповідача). Заперечень щодо розгляду справи у її відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подала. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.08.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210812026, за яким Товариство надало відповідачці у строкове платне володіння та користування рідкокристалічний телевізор LCDtv37-45" BRAVIS LED-43G5000 + Т2 black, з наступним переходом права власності, на строк 24 місяці, з щомісячним орендним платежем 1129 грн. та вартістю майна при викупі 27096 грн (а.с.6-7). Вказаний договір оренди майна з правом викупу було підписано сторонами шляхом обміну електронними документи у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», про що свідчать послідовність дій сторін в інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с.12-13). Відповідно до п. 4 вказаного Договору, за прострочення орендних платежів Орендодавець має право нарахувати Орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. ТОВ «Будинок Комфорту» виконало зобов`язання за договором оренди майна, надіславши на адресу відповідачки зазначене майно через ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується відповідною копією експрес-накладної (а.с.19). Судом також встановлено, що [PERSON] порушила умови Договору оренди майна з правом викупу №1144210812026 від 12.08.2021 року, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед орендодавцем у розмір 39153,72 грн з яких: 27096 грн - заборгованість за орендними платежами згідно з договором, 12057,72 грн - заборгованість за пенею, нарахованою відповідно до умов договору (а.с.32-39). На переконання суду, наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості, дати нарахування складових зазначеної заборгованості, а тому може вважатись належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір Факторингу №01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с.20-25). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 03.07.2023 року №01.02-28/23 ТОВ «Будинок Комфорту» відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги до [PERSON] (а.с.26-31). За умовами вищевказаного правочину, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права стягувача за Договором оренди майна з правом викупу №1144210812026 від 12.08.2021 року. На час розгляду справи у суді вказана сума заборгованості залишається несплаченою відповідачем. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно зі ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст.764 Цивільного кодексу України. За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). В силу ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов Договору оренди майна з правом викупу №1144210812026 від 12.08.2021 року та обґрунтованості позовних вимог, суд вважає доведеним, що відповідачкою порушено права та законні інтереси позивача, обраний останнім спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам законодавства та призведе до їх відновлення, а тому вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу №1144210812026 від 12.08.2021 року в сумі 39153,72 грн. Враховуючи наведене, позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved