Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Носа Інна Михайлівна звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу.Свої вимоги мотивувала тим, що позивачка 25 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №70 про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10 вересня 2015 року. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка з відповідачем разом не проживає з серпня 2023 року. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного та спільного господарства не ведуть. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач веде аморальний спосіб життя, почав нехтувати сімейними цінностями, між ними постійно виникали сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях, взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з ним та збереження їхньої сім`ї є неможливим, тому що сім`я фактично розпалася. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Крім того, позивачка вважає, що з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Враховуючи викладене, просить суд шлюб укладений між сторонами розірвати. 07 жовтня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник Носа І.М. не з`явилися, згідно поданої представником заяви просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтвапро шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2009 року у виконкомі Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №70(а.с.4). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9-10). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що одруження виявилось невдалим, сімейне життя у сторін не склалося, між ними шлюбні відносини припинилися, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved