Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що згідно із наказом від 30 вересня 2023 року № 306-РС, батько заявника [PERSON] , [INFO] , призначений командиром військової частини [NUMBER] на посаду гранатометника 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти військової частини [NUMBER] , слід вважати таким, що з 3 жовтня 2023 року приступив до виконання службових обов`язків. Згідно із витягом з акту службового розслідування відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 10.10.2023 року № 411, проведеного з метою встановлення обставин безвісного зникнення 07.10.2023 року шести військовослужбовців військової частини [NUMBER] підчас виконання ними бойового завдання поблизу населеного пункту Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області, зокрема, солдата [PERSON] , гранатометника 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти військової частини [NUMBER] , було вcтaнoвлeно, що зникнення безвісті солдата [PERSON] 07.10.2023 року поблизу населеного пункту вважати пов`язаним із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення бойових дій. Також згідно із сповіщенням, виданим дружині батька позивача, [PERSON] , [INFO] , було повідомлено, що солдат [PERSON] відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, в бою за Україну, її свободу і незалежність, 7 жовтня 2023 року зник безвісті, при виконанні бойового завдання, поблизу населеного пункту Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області. Додавав, що сином [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , який за п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Заявник поштою направив заяву до зацікавленої особи про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та 23.09.2024 року особисто звернувся з заявою до [INFO] , якому було повідомлено, що згідно із постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року за Додатком № 5 до Порядку, в переліку документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації необхідно надати рішення суду про визнання особи зниклою безвісті за особливих обставин, що й стало приводом для звернення [PERSON] із даною заявою до суду. На підставі наведеного, просив суд визнати солдата [PERSON] , [INFO] , гранатометника 2-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти військової частини [NUMBER] , зниклим безвісті за особливих обставин 07.10.2023 року. Представник заявника, адвокат Солодовник О. А., підтримуючи заявлені вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити заяву [PERSON] . Представники [INFO] до судового засідання не з`явились за невідомих суду причин, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши до початку слухання справи жодних клопотань чи заяв по суті. Суд зауважує, що на підставі положень ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК, у даному випадку немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що на підставі витягу з наказу від 03.10.2023 року № 237 солдат [PERSON] гранатометник 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] з 03.10.2023 року приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині [NUMBER] . При цьому на підставі сповіщення від 10.10.2023 року [INFO] вбачається, що [PERSON] було повідомлено, що [PERSON] в бою за Україну [INFO] в районі н. п. Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання зник безвісті, що є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) та надання пільг за законом. Також суд встановив, що на підставі витягу з ЄРДР № 12023041730001406 від 10 жовтня 2023 року вбачається, що за заявою [PERSON] були внесені відомості за фактом зникнення безвісті 7 жовтня 2023 року [PERSON] в районі н. п. Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області. Крім того з витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 08.12.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , вважається зниклим безвісті на території бойових дій. За актом від 11.11.2023 року службового розслідування відносно безвісті зниклих військовослужбовців за особливих обставин, зокрема, [PERSON] , вбачається, після виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області у ході безперервних штурмових дій з 04.10.2023 року по 10.10.2023 року зник безвісті [PERSON] , а прийнятими пошуковими заходами місцезнаходження військовослужбовця встановити не вдалось. Таким чином визначено зникнення безвісті [PERSON] вважати таким, що пов`язана із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення бойових дій. Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 25 лютого 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського виконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 251 від 25.02.1993 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . Судом було встановлено, що у вересні 2024 року [PERSON] неодноразово звертався до [INFO] із заявами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на які не отримав письмової відповіді. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2022 року по справі № 490/6057/19-ц. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачена можливість визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачена можливість встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Також за ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Суд зазначає, що відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. При цьому за ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Натомість, на підставі Додатку № 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, вбачається, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, для підтвердження права на відстрочку подають документи, зокрема, що підтверджують родинні зв`язки, рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану. Отже, одним із документів, що надаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21. Таким чином суд розглядом справи встановив, що [PERSON] , батько [PERSON] , зник безвісті під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, тобто у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями 7 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області, що підтверджується включенням [PERSON] до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. На підставі викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] має статус особи, що зникла безвісти за особливих обставин на підставі ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», то вказане є достатньою підставою для визнання судом його таким, що зник безвісти за особливих обставин 7 жовтня 2023 року, внаслідок чого вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved