Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Адвокат Маслюженко Микола Павлович, який діє в інтересах позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», у жовтні 2024 року звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 22.12.2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (надалі - кредитний договір) №С-601-006293-17-980, відповідно до умов якої, відповідачці було надано можливість користуватися кредитними коштами в розмірі 3000 грн., в межах кредитного ліміту, які остання зобов`язалася повернути разом з процентними платежами. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Позичальник повернув банку лише 5 472,50 грн, останній платіж проведено 26.07.2019 року. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Фінансова компанія «СОНАТІ» було укладено Договір факторингу № 16/11-23, згідно з умовами якого відступлено право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 29.12.2023 року ТОВ "Фінансова компанія «СОНАТІ» відступило право вимоги до відповідачки до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу №29/12-23 згідно з умовами якого відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором № С-601-006293-17-980 від 22.12.2017 року. Станом на 16.11.2023 року згідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за зазначеним кредитним договором, сформованої первісним кредитором АТ «Ідея Банк», заборгованість відповідачки складає 15 226,28 грн, в тому числі 4 960,79 грн заборгованість за основним боргом; 10 265,49 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Крім того, зазначає, що додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідачка має також сплатити інфляційні втрати в сумі 2983,38 грн., та три проценти річних в сумі 1107,56 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідачки в свою користь заборгованість у сумі 19 317,22 грн, з яких 4 960,79 грн заборгованість за основним боргом, 10 265,49 грн - за нарахованими та несплаченими відсотками, 2 983,38 грн - інфляційні витрати, 1 107,56 грн - три проценти річних та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,4 грн, оплати послуг поштового зв`язку та витрати пов`язані з оплатою на правничу допомогу в розмірі 5200 грн. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 09.10.2024 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача за довіреністю Маслюженко М.П.. в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку було отримано 16.10.2024 року. Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С-001-006293-17-980 про вікриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідачці було надано можливість користуватися кредитними коштами, в межах кредитного ліміту (доступний ліміт кредитної лінії на момент укладення угоди становив 3 000,00 грн.; максимальний ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн), які остання зобов`язалася повернути разом з процентними платежами (процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 24% річних) (а.с. 48). Відповідно до копії Паспорта споживчого кредиту, відповідачка ознайомилася про умови кредитування, про що свідчить її підпис (а.с. 54). Позичальник зобов`язання за договором виконала не в повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 16.11.2023 сформувалася наступна заборгованість: 4 960,79 грн. заборгованість за основним боргом; 10 265,49 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.49). Відповідно до копії договору факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу за яким до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно з законодавством мають на це право (а.с. 38-44). Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29 грудня 2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.31-37). Відповідно до Витягу з друкованого реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-601-006293-17-980 від 22.12.2017 у сумі 15 226,28 грн., з яких: 4 960, 79 грн. - заборгованості за договором; 10 265,49 грн. - заборгованості за відсотками (а.с. 46). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідачки за кредитним договором № С-601-006293-17-980 від 22.12.2017 в частині стягнення 4 960,79 грн. - заборгованості за основним боргом та 10 265,49 грн. - заборгованості за відсотками. Щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 2 983,38 грн. та 3% річних у сумі 1 107,56 грн. суд зазначає, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що за договором факторингу №29/12-23, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» не передбачалось передання боргу за інфляційними втратами та 3% річних, суд відмовляє у цій частині позову. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1 909 грн 07 коп (15226,28/19317,22*2422), та витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4 098 грн 76 коп (15226,28/19317,22*5200). Вимога позивача про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не охоплюються положеннями ст. 133 ЦПК України, а поштове відправлення примірника позовної заяви відповідачці передує відкриттю провадження у справі та є процесуальним обов`язком позивача. До того ж розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку матеріали справи не містять.

Outcome: partial