Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 15.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Держави України,\~в особі\~Виконавчого комітету\~Тернівської районної\~у місті\~Кривий Ріг\~ради про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до постанови від 05.11.2019 Третього апеляційного адміністративного суду у справі №215/1565/19, в якій просив стягнути за рахунок державного бюджету на його користь в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди бездіяльністю відповідача в сумі 1 066 900 грн. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що 20.02.2019 ним була подана заява до голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода В.М., яка не була розглянута відповідно до управлінської функції, у зв`язку з чим він за захистом своїх прав звернувся до суду, та постановою від 05.11.2019 Третього апеляційного адміністративного суду у справі №215/1565/19, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, щодо розгляду заяви позивача від 20.02.19, зобов`язано відповідача розглянути заяву [PERSON] від 20 лютого 2019 року про визнання місця перебування та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Протиправною бездіяльністю відповідача його моральному здоров`ю спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити його порушені права,його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Незаконна бездіяльність відповідача завдала йому моральної шкоди, що проявилось в переживаннях, пов`язаних з невиконанням рішення суду у передбачені законом строки. Внаслідок чого, він був вимушений втрачати час для вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило його звичайний спосіб життя, також вказує, що переносить психологічний стрес, відчуває негативні емоції, моральні переживання та дискомфорт, втратив душевний спокій та порушився сон. Зазначає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача він зазнає моральні втрати, які призвели до позбавлення його можливості реалізувати свої звички і бажання, які б він міг реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв, звернень, скарг та судового позову, прохати своїх представників відвідувати інстанції відповідача всіх рівнів, щоб добитися належного виконання рішення суду від 05.11.2019 по справі №215/1565/19, тому просить стягнути за рахунок державного бюджету на його користь в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди бездіяльністю Держави Україна в сумі 1 066 900 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. 14.08.2024 представник відповідача Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Кушнір С. надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, оскільки на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі №215/1565/19 17.12.2019 [PERSON] було направлено запрошення до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради для повторного розгляду заяви від 20.02.2019 про визначення місця перебування за адресою: [ADDRESS] , яка була додана до звернення № C-148. Зустріч із заявником відбулася 26.12.2019, під час якої повторно було розглянуто наявний пакет документів для реєстрації місця перебування та ще раз зауважено на тому, що відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою КМУ від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (Втрата чинності від 14.03.2022), визначено, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні. Під час повторного розгляду заяви від 20.02.2019 ще раз встановлено, що у [PERSON] неповний пакет документів, а саме: заява про реєстрацію місця перебування не встановленої форми, а довільного зразка; відсутня довідка про звернення за захистом в Україні. Також в особистій бесіді встановлено, що співвласники квартири [ADDRESS] не надають згоди позивачу на реєстрацію місця проживання, а відповідно і перебування. [PERSON] 26.12.2019 під час повторного розгляду його звернення від 20.02.2019 (на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 по справі № 215/1565/19) погодився з наданими йому роз?ясненнями та власноруч написав «Проведено бесіду з [PERSON] . Я не підпадаю під ці категорії населення, надав заяви до голови і прошу їх вирішення відповідно ст.ст.6,9,19,21,22,68 Конституції України». Виконавчим комітетом Тернівської районної у місті ради в повному обсязі виконано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 215/1565/19, тому підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Крім того, у відзиві вказано, що Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради є органом місцевого самоврядування, не належить до органів державної влади та не уособлює і не представляє Державу Україна, при цьому позовна заява не містить обгрунтованих доводів такого уособлення та є безпідставною. Також зазначає, що [PERSON] до позовної заяви про відшкодування моральної шкоди не надано доказів спричинення йому шкоди моральному та фізичному здоров`ю. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Виконавчого комітету\~Тернівської районної\~у місті\~Кривий Ріг\~ради,\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, 14.08.2024 через канцелярію суду подав відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову та проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився,\~ про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.07.2024 скасовано ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2024, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 24.09.2024, за правилами загального позовного провадження, залучено співвідповідача. 24.09.2024 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-30 год. 06.11.2024, у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі також відмовлено в задоволенні клопотання позивача про повернення відзиву та продовження строку для подання відповіді на відзив Ухвалою суду від 06.11.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-40 год. 02.12.2024, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про надання пропуску в судові засідання та проведення розгляду справи колегією суддів. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019, по справі № 215/1565/19, в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради (вул. Короленко, 1а, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.) про визнання бездіяльності протиправною; притягнення до адміністративної відповідальності; зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №215/1565/19 від 05.11.2019, яка набрала законної сили 05.11.2019, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 в адміністративній справі № 215/1565/19 скасовано, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради щодо розгляду заяви [PERSON] від 20.02.2019 про визнання місця перебування. Зобов`язано Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради розглянути заяву [PERSON] від 20.02.2019 про визнання місця перебування та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, та в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2020, в задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі № 215/1565/19 за позовом [PERSON] до\~Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про\~визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено, яка набрала законної сили 13.02.2020. \~ \~ \~ \~Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч.1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме: особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди і серед інших, наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 1174 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки зaподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом з тим, згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (Постанова ВС від 13.05.2020 у справі №638/8636/17-ц). Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (Постанова ВП ВС від 08.04.2020 у справі №180/1560/16-а). Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №215/1565/19 від 05.11.2019, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 в адміністративній справі № 215/1565/19 скасовано, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради щодо розгляду заяви [PERSON] від 20.02.2019 про визнання місця перебування. Зобов`язано Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради розглянути заяву [PERSON] від 20.02.2019 про визнання місця перебування та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Однак, вказана обставина не може бути єдиною й безумовною підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки доведенню підлягають не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди. Позивач належних та допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, також причинно-наслідкового зв`язку між, як вважає позивач, завданою йому моральної шкоди та допущеної з боку відповідача бездіяльністю, яка це спричинила, суду не надав. Крім того, позивачем не зазначено у чому саме полягає моральна шкода, а також не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи аналіз викладених норм права, також не надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, що на підставі статті 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком, суд вважає необхідним в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають,\~враховуючи що\~позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 06.08.2024, тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1174, 1173 ЦК України,

Outcome: dismissed