Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У позовній\~заяві представник\~позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») просить стягнути з відповідача [PERSON] кредитну заборгованість за договором № 5861817 від 19 серпня 2022 року в загальній сумі 43233,00 гривень. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 19 серпня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства був укладений електронний договір № 5861817 про надання споживчого кредиту. За умовами договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (14.08.2023) вказуються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн шляхом їх зарахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , номер якої він вказав особисто у заяві про отримання кредиту. Відповідач станом на 18 вересня 2022 року оплату процентів не здійснив та тіло кредиту не повернув. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу №29.05/2023-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за укладеним із відповідачем кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10000 грн тіла кредиту, 17910 грн нарахованих відсотків, 15323 нарахованих позивачем відсотків за 77 календарних днів, всього 43233 грн. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 28 серпня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення з причин відсутності адресата за підтвердженою в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України адресою, ухвалою від 12 листопада 2024 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позов-ного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності та висловила згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі належним чином був повідомлений, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Із доданого до позову договору № 5861817 про надання споживчого кредиту від 19 серпня 2022 року вбачається, що він укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Цей договір підписаний згідно із положеннями Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, зі сторони [PERSON] підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М323400, 19.08.2022 14:53:15. В аналогічний спосіб [PERSON] підписав додаток № 1 до цього договору, а саме таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, а також паспорт споживчого кредиту. За умовами кредитного договору № 5861817 ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалось надати [PERSON] кредитні кошти в сумі 10000,00 гривень (п.1.3) строком на 360 днів (п.1.4) під стандартну процентну ставку в розмірі 1,99% в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 81640,00 грн (п.1.8 договору). Згідно з п.3.1 договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки останнім днем повернення кредиту є 14 серпня 2023 року. Загальна вартість кредиту становить 81640,00 грн, з яких: 10000,00 тіла кредиту, 71640,00 грн відсотків. ТОВ «Авентус\~Україна» свої\~зобов`язання\~перед відповідачем\~за кредитним\~договором виконало\~та надало\~кредит в\~сумі 10000\~грн.\~шляхом зарахування\~кредитних коштів\~на платіжну\~картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 06.06.2023 № 20230606-9 та наданою на виконання ухвали суду від 28 серпня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» інформацією від 11.09.2024 № 20.1.0.0.0/7-240911/58444. Відповідно до карти обліку договору № 5861817 від 19.09.2022, підписаної директором ТОВ «Авентус Україна» і завіреної печаткою цього товариства, загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] станом на 28 травня 2023 року становить 27910,00 грн, з яких: 10000,00 грн - основний борг, 17910,00 грн заборгованість по відсотках. 29 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 29.05/23-Ф, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. 29 травня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підписали акт прийому-передачі Реєстру Боржників, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 15232, після чого, з урахуванням п.1.2 договору факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. З витягу з реєстру боржників вбачається, що до нього включений боржник [PERSON] за кредитним договором № 5861817 на суму заборгованості за основною сумою боргу - 10000,00 грн, за відсотками - 17910,00 грн, всього на загальну суму - 27910,00 грн. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначаються Законом України «Про електрону комерцію». Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» (тут і надалі в редакції на дату укладення кредитного договору в цій справі 19.08.2022) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначалося, що Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст.1078 ЦК України). У цій справі із досліджених доказів встановлено, що договір споживчого кредиту від 19 серпня 2022 року № 5861817 укладений з дотриманням вимог Закону України «Про електрону комерцію». Цей договір містить особисті дані відповідача [PERSON] як позичальника, його адресу місця проживання, РНОКПП, номери мобільних телефонів, адресу електронної пошти. Договір, додаток № 1 до нього та паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором, що в повній мірі узгоджується із положеннями ст.12 Закону України «Про електрону комерцію». Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10000 грн шляхом зарахування цієї суми на наданий ним картковий рахунок № [NUMBER] . На підставі зробленого ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості встановлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в загальній сумі 43233,00 грн, яка складається із: 10000,00 грн основного боргу та 33233,00 грн заборгованості по відсотках, з яких: 17910,00 грн станом на дату відступлення права вимоги за договором факторингу (29.05.2023), 15323,00 грн нараховані позивачем за подальші 77 днів в межах строку кредитування (п.1.4 договору №5861817). Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги до відповідача на підставі укладеним із ТОВ «Авентус Україна» договором факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023. З огляду на строк кредитування за кредитним договором (360 днів) та умови договору факторингу, позивач правомірно нарахував проценти за подальші 77 календарні дні за період з 30.05.2023 по 14.08.2023 року в сумі 15323,00 грн (10000 грн х 1,99% : 100 = 199 грн х 77 днів). Доказів погашення кредитної заборгованості після укладення договору факторингу матеріали справи не містять та таких не надано відповідачем. Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи та норм законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про підставність та доведеність позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту в сумі 10000,00 грн та відсотків за користування кредитом в загальній сумі 33233,00 грн (17910,00 + 15323,00), а відтак позов по суті заявлених вимог підлягає повному задоволенню. У зв`язку із цим, сплачений за позовом судовий збір згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. До стягнення представник позивача також заявив 10000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Надання позивачеві правничої допомоги підтверджується: укладеним між позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» і адвокатом Городніщевою Є.О. договором про надання правової допомоги № 28/03-2024 від 28 березня 2024 року; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗР № 21/3145 від 18 травня 2023 року; ордером на надання правничої допомоги серії АІ № 1612821; звітом про надання правничої (правової) допомоги від 20 травня 2024 року; рахунком на оплату № 903-20/05-2024 від 20 травня 2024 року; платіжною інструкцією в національній валюті від 23 травня 2024 року. Зі звіту про надання правничої (правової) допомоги та рахунку на оплату вбачається, що адвокатом надані такі послуги: - збір та аналіз доказів і документів для подання позову 3 год 3000 грн; - складання позовної заяви 5 год 5000 грн; - подання позову до суду 2 год 2000 грн. Наведене свідчить, що на цю справу адвокат витратив аж 10 год. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. Разом з цим, під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22. При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При цьому суд зауважує, що надані адвокатом послуги, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг, а також вимогам розумності та справедливості.

Outcome: approved