Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] та поділ особових рахунків з постачання теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . 24 вересня 2014 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори\~ Тищенку Віталію Івановичу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відтак його частка у спірній квартирі становить 3/8, а\~ розмір частки [PERSON] становить 5/8 частин. Позивач зареєстрований в квартирі і повністю сплачує комунальні послуги за її утримання. Особовий рахунок № [NUMBER] платника за послуги з постачання теплової енергії в квартиру відкритий на ім`я [PERSON] , відтак позивач здійснює оплату послуг саме від його імені. Позивач стверджує,\~ що між ним та відповідачем була домовленість про сплату за послуги постачання теплової енергії в рівних частинах. Позивач своєчасно і добросовісно сплачує комунальні послуги, однак відповідач\~ сплачувати такі відмовляється, внаслідок чого утворився борг з оплати послуг за квартиру. На численні прохання позивача про погашення боргу відповідач не реагує, відмовляється погодити оплату комунальних послуг. Через ігнорування\~ відповідачем своїх обов`язків по сплаті комунальних послуг, позивач несе негативні наслідки. Позивач звертався до КП «Смілакомунтеплоенерго»\~ із завою про розділення особового рахунку на оплату комунальних послуг, однак така була залишена без задоволення. Оскільки\~ відповідач від спілкування\~ відмовляється та відмовляється надавати згоду на розподіл особових рахунків та добровільно визначити порядок користування квартирою, позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] \~ наступним чином, а саме: у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 11,2 кв.м.; у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 16,5 кв.м.; в загальному користуванні позивача та відповідача залишити кухню площею 5,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м., коридор площею 4,0 кв.с., вбудовану шафу 07, кв.м. Зобов`язати КП «Смілакомунтеплоенерго» розділити особовий рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії\~ у квартирі [ADDRESS] \~ на два окремі особові рахунки з постачання теплової енергії\~ на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON] . Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 серпня 2024 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного\~ позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. У наданому суду відзиві представник відповідача КП «Смілакомунтеплоенерго» проти задоволення позову заперечував, вказав, що КП «Смілакомунтеплоенерго» є лише постачальником теплової енергії до будинку [ADDRESS] \~ в якому знаходиться квартира [ADDRESS] належна [PERSON] та [PERSON] , а тому підприємство не може втручатися у права власності зазначених осіб в частині вимог позивача щодо встановлення порядку користування зазначеною квартирою. Також заперечував щодо задоволення вимог про зобов`язання розподілити особовий рахунок, оскільки розподіл особового рахунку можливий лише у разі згоди усіх співвласників квартири, про що вони можуть подати відповідні заяви. Крім того, розподіл особового рахунку можливий лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує\~ на оформлення особового рахунку на своє ім`я та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. У наданій суду відповіді на відзив представник позивача зазначив, що оскільки відповідач [PERSON] відмовляється добровільно подавати до КП «Смілакомунтеплоенерго» заяву про розділення особового рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії, для належного та ефективного захисту порушених прав позивача є необхідність зобов`язати КП «Смілакомунтеплоенерго» в примусовому порядку без відповідної заяви [PERSON] розділити особовий рахунок\~ на оплату послуг з постачання теплової енергії з урахуванням\~ визначеного порядку користування квартирою. У наданих суду запереченнях на відповідь на відзив, представник КП «Смілакомунтеплоенерго» зазначив, що позивачем, в частині вимог до КП «Смілакомунтеплоенерго» щодо примусового розподілу особового рахунку обрано невірний спосіб захисту, відтак у задоволенні позову до комунального підприємства просив відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відзиву до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Із змісту ст. 12, 81 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 серпня 2024 року №390535479, [PERSON] належить 3/8 частки квартири [ADDRESS] , а [PERSON] належить 5/8 частин вказаної квартири. Згідно\~ технічного паспорта, квартира [ADDRESS] є двокімнатною, загальною площею 41,1 кв. м; житловою площею 27,7 кв. м; яка в цілому складається з наступних приміщень: 1 кімната, площею 16,5 кв.м; 2 кімната, площею 11,2 кв.м;\~ кухня площею 5,9 кв.м; ванна кімната 2,8 кв.м; коридор 4,0 кв.м; вбудова шафа 0,7 кв.м. Між співвласниками вказаної квартири склалися складні стосунки та вони не можуть дійти згоди щодо оплати комунальних послуг відповідно до часток у праві спільної часткової власності. Позивач стверджує, що саме він здійснює оплату\~ комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] , про ним надано відповідні квитанції. 08 липня 2024 року [PERSON] звернувся до КП «Смілакомунтеплоенерго»\~ із заявою про розділення особового рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії в квартирі [ADDRESS] . Листом від 25 липня 2024 року №1521 директор КП «Смілакомунтеплоенерго»\~ позивачу було відмовлено в задоволенні поданої ним заяви про розподіл рахунку у зв`язку з відсутністю правових підстав для здійснення такого. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] як на підставу своїх порушених прав посилався на те, що між ним та відповідачем існує конфлікт щодо користування квартирою, оскільки відповідач [PERSON] відмовляється оплачувати комунальні послуги відповідно до своєї частки квартири. Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Зміст права власності визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України). За правилами ч.1- 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Відповідно до ч.13 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном одночасно створює обов`язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками. Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд може виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15. Суд зазначає, що спір у вказаній справі стосується встановлення порядку спільного користування квартирою. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному співвласнику ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №363/928/16-ц, провадження № 61-24395св18, від 12 грудня 2019 року у справі № 639/2184/16-ц, провадження № 61-15936св18. Так, Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2023 року (справа № 607/22941/21 (провадження № 61-12444св22) висловлено правову позицію про те, що судове рішення про встановлення порядку користування спільним майном не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їхніх прав як власників, оскільки суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їхніх часток у праві власності на спільне майно. При цьому, допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, тобто з наближенням до ідеальних часток. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскільки сторонам неможливо виділити в користування ті частини спільного майна в натурі, які б точно відповідали їх частці у праві спільної часткової власності, вважає за необхідне відійти від відповідності реальних часток ідеальним та виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 11,2 кв.м, а [PERSON] виділити у користування кімнату площею 16,5 кв.м. Щодо вимог про зобов`язання КП «Смілакомунтеплоенерго» розділити особовий рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії\~ у квартирі [ADDRESS] \~ на два окремі особові рахунки суд зазначає наступне. У відповідності зі ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Правовідносини з обслуговування будинку й прибудинкової території, постачання електричної та теплової енергії, водопостачання і водовідведення тощо регулюються відповідними нормативно-правовими актами і здійснюються виключно на договірних підставах. Відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Також, нормою п.2 ч.2 ст. 8 того ж Закону визначено обов`язок виконавця готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Із норми ч.4 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» слідує, що з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця надання послуг своєчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з п.2 Правил користування приміщеннями житлових будинків користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно зі свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди), а згідно з пунктом 7 - власник зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.10 мешканці квартири, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Як слідує з п.13 Правил, спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Таким чином, на законодавчому рівні визначено порядок та послідовність дій мешканців квартири у випадку відсутності між ними згоди щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг. Отже, виходячи з вищезазначених норм, співвласники спірної квартири можуть в добровільному порядку домовитись про порядок участі кожного з них в утриманні квартири та сплати житлово-комунальних послуг, при цьому укладається один договір на надання житлово-комунальних послуг з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів) про що робиться відмітка в договорі. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та у разі коли між співвласниками квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата між ними розподіляється відповідно до п.10 вищезазначених Правил. При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до конкретних виконавців (суб`єктів господарювання), які надають житлово-комунальні послуги з приводу укладення з ним окремого договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо укладення такого договору є можливим відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють надання конкретних-житлових послуг. Так як оплата житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких послуг, то відкриття окремих особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг здійснюється відповідною організацією після укладення з кожним із співвласників окремого договору. Таким чином, оскільки цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири, то вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальніпослуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я, у житловій власності повинна бути як мінімум одна ізольована кімната, квадратна площа кімнати має відповідати частці власника, яка виявила бажання про поділ рахунку та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позивач стверджує, що він звернувся до КП «Смілакомунтеплоенерго» із заявою про розподіл особового рахунку. Однак, як вбачається з листа директора КП «Смілакомунтеплоенерго» позивачу було відмовлено у здійсненні розподілу рахунків, у зв`язку з відсутністю згоди усіх співвласників квартири на розподіл. Крім того, розподіл особового рахунку можливий лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує\~ на оформлення особового рахунку на своє ім`я та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Виходячи з вказаних положень, у даному випадку, суд вважає, що заявлені вимоги про розподіл особових рахунків є передчасними і безпідставними, оскільки не встановлено, що позивачем вносився проект договору та виконувалась процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Встановлення порядку користування квартирою між її користувачами за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом свого права до суду. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial