Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 09 лютого 2022 року позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі. Від цього шлюбу мають двої дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У вересні 2024 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням суду. Позивачка зазначає, що вона мешкає за адресою своєї реєстрації разом із сином [PERSON] та [PERSON] в сел. Кегичівка. Після закінчення Кегичівського ліцею, син [PERSON] в 2021 році вступив на навчання до Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, де проходе навчання до цього часу та є студентом деної форми навчання на контрактній основі. Позивачка зазначає, що згідно договору про надання платної освітньої послуги вартість навчання складає 58100,00 грн за весь курс авчання, з яких 16600 грн складає плата за навчання за 2024-2025 навчальни рік. Позивачка вказує, що було сплачено нею за І семестр 2024-2025 навчального року грошоі кошти в сумі 8300,00 грн, тобто по липень місяць 2025 року. Крім того зазначила, що надає грошові кошти щомісячно сину в розмірі 3800,00 грн, які він сплачує за зйомну квартиру в м. Харкові, яку знімає разом ще з двома товарищами, матеріальну допомогу для харчування в розмірі 1000,00 грн на неділю. Син [PERSON] поза навчальним процесом проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Крім витрат на навчання, позивачка вимушена також витрачати грошові кошти на його одяг та особисті потреби для вже дорослої людини його віку. В даний час [PERSON] не в змозі самостійно утримувати сина [PERSON] , оскільки заробітна плата її станоить 11000,00 грн на місяць, інших видів доходу не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 30 жовтня 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13 листопада 2024 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: позивачка та третя особа - позовні вимоги підтримують повністю. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов до суду від відповідача не надходив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами відповідач є батьком їх сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №72 (копія, а.с.6). На даний час [PERSON] є студентом 4 курсу Харківського національного автомобільного-дорожього університету денної форми навчання, факультет: автомобільний, на контрактній основі, термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою від 24 вересня 2024 року № 172 (а.с. 2). Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти від 11 серпня 2021 року, та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 11 серпня 2024 року, вбачається що законним представником вступника [PERSON] є [PERSON] , та відповідно вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 58100,00 грн (копії, а.с. 10-13). Згідно копії квитанції від 22 лютого 2024 року третьою особою по справі [PERSON] здійснив сплату у сумі 7550,00 грн, призначення: за навчання денне відділення [PERSON] курс 3 (а.с.14). Відповідно до довідки Кегичівської селещної ради Харківської області від 18 вересня 2024 року № 10-10/1315/06 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні син [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до довідки ПП «Агропрогрес» № 138 від 16 вересня 2024 року вбачається, що відповідач [PERSON] , 1976 року народження дійсно працює в господарстві водієм автотранспортних засобів з 12 квітня 2018 року (а.с.18). Крім того, у судовому засіданні досліджені: копія паспорта та ІПН позивача, копія паспорта третьої особи та відповідача з підтвердженням їх анкетних даних (а.с.3-5,7); копію заочного рішення від 10 вересня 2024 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно дост.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Судом встановлено, що [PERSON] , 24 жовтня 2024 року потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денному відділенні та позбавлений можливості працювати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно матеріалів справи відповідач офіційно працевлаштовани, у звязку із цим має змоги надавати матеріальну допомогу синові, зворотнього матеріали справи не містять. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі\~ст.183 Сімейного Кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006року №3 «Прозастосування судамиокремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форминавчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку,\~який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на повнолітньогосина в розмірі 1 / 4 частини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. Такий розмір стягнення буде розумним і справедливим щодо обох сторін по справі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 30 жовтня 2024 року. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved