Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Адвокат Книш Р.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду із позовом до [PERSON] . Просить суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] не перешкоджати [PERSON] , [INFO] , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] та синами [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Встановити [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] та синами, синами [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , такі способи участі: спілкування з дітьми кожної суботи і неділі з 12.00 години по місцю проживання дітей і один інший день тижня, по бажанню, попередньо узгодивши з матір`ю дітей годину зустрічі; перебування дітей у батька, один- два рази на тиждень, попередньо угодивши з матір`ю, день та години перебування. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.11.2022 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти стали проживати разом з матір`ю. Зазначає, що після припинення спільного проживання, його колишня дружина усілякими способами перешкоджає його спілкуванню із дітьми, не зважаючи на рішення Гримайлівської селищної ради №40 від 08.02.2024 року «Про визначення участі батька у вихованні малолітніх дітей» На неодноразові прохання надати можливість бачитися із дітьми, відповідач відмовляє, штучно створює такі обставини через які позивач не може нормально спілкуватися з дітьми. На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на те, що бажає виконувати свій батьківський обов`язок та приймати участь у вихованні дітей. Ухвалою судді від 19.07.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання про що повідомлено учасників справи. 09.08.2024 року представником відповідача адвокатом Бакалець І.Г. подано відзив на позов, в якому сторона відповідача виклала заперечення щодо позову. Просить суд в задоволенні позову відмови, посилаючись на те, що відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні позивача з дітьми, а позивач не надав суду належних, допустимих, переконливих доказів в обґрунтування своїх вимог. Представник позивача адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] , представник відповідача адвокат Бакалець І.Г. в судовому засіданні позовних вимог не визнали, посилаючись на безпідставність поданого позову. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2022 року шлюб між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , жителем [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , жителькою [ADDRESS] ), зареєстрований 17 грудня 2012 року в Зеленівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 3, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ), розірвано. Рішення суду набрало законної сили.(а.с.11-12) Сторони по справі являються батьками трьох дітей, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Зеленівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 27 травня 2013 року, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Зеленівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 17 травня 2018 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Зеленівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 17 травня 2018 року.(а.с.10,8,9) Відповідно до норм Закону України «Про охорону дитинства» батьки та особи які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Згідно зі ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Відповідно до ст.ст. 141, 157 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно рішення Виконавчого комітету Гримайлівської селищної ради №40 від 08 лютого 2024 року «Про визначення участі батька у вихованні малолітніх дітей» визначено участь батька [PERSON] , [INFO] , у вихованні його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме кожної суботи та неділі з 12:00 год. по місцю проживання дітей або в інший день тижня, попередньо узгодивши з матір`ю дітей годину зустрічі. [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми.(а.с.13). Сторона позивача в позові посилається на те, що фактично з моменту прийняття даного рішення відповідач ігнорувала рішення Виконавчого комітету Гримайлівської селищної ради №40 від 08 лютого 2024 року та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з дітьми та взяття участі у їх вихованні. Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву звертає увагу на те, що нею, як матір`ю дітей, не чиняться жодних перешкод у спілкуванні батька з дітьми. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] категорично заперечила факт чинення перешкод позивачу [PERSON] у спілкуванні з дітьми, посилаючись на те, що позивач не звертався до неї з приводу спілкування з дітьми по місцю їх проживання в суботу чи неділю чи в інший день тижня, та попередньо не узгоджував з нею годину зустрічі. Востаннє він приходив до дітей в травні 2024 року. Повідомила, що працює на посаді директора закладу дошкільної освіти, а їх спільні з позивачем діти навчаються в школі. Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що 01.05.2024 та 22.05.2024 року її син [PERSON] спілкувався з дітьми біля будинку, де вони проживають, тому що її син не хоче ходити в «чужу хату». Свідок [PERSON] суду дала показання, що працює на посаді старости. До неї звернувся позивач та повідомив, що його колишня дружина перешкоджає йому спілкуватись з дітьми і йому потрібно скласти відповідні акти обстеження. Вона приходила за місцем проживання [PERSON] і спілкувалась з його сусідами, які підтвердили ці факти. В сільській раді були надруковані акти та підписані особами, які в них зазначені. Про факти чинення перешкод в спілкуванні з дітьми відповідачкою [PERSON] вона дізналась лише зі слів [PERSON] та його сусідів. Сама вона не була свідком подій. За місцем проживання дітей вона не приходила і нікого не опитувала, з [PERSON] не спілкувалась з цього питання. В судовому засіданні судом досліджено акти обстеження від 21 червня 2024 року №182 та №206 від 11.07.2024 року, складені комісією Зеленівського старостинського округу Гримайлівської селищної ради. На думку суду, вони не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки цими актами встановлено факт проживання позивача та його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також зазначено, що зі слів самого [PERSON] його колишня дружина [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, хоча рішенням виконкому Гримайлівської селищної ради йому було визначено час для відвідин дітей. Як встановлено, підтверджується рішенням виконавчого комітету Гримайлівської селищної ради №40 від 08.02.2024 року, органом опіки та піклування визначено участь батька [PERSON] у вихованні його трьох малолітніх дітей, кожної суботи та неділі з 12.00 год. по місцю проживання дітей або в інший день тижня, попередньо узгодивши з матір`ю дітей годину зустрічі. Як слідує із змісту Актів обстеження, в них не зазначено дати, коли саме мали місце факти чинення перешкод в спілкуванні з дітьми, а зазначені в Актах дати їх складання 21.06.2024 року та 11.07.2024 року не припадають ні на суботу чи неділю, які визначені у Рішенні виконкому як дні побачень батька з дітьми. Про наявність попередньої домовленості [PERSON] із матір`ю дітей про зустріч із дітьми за місцем проживання останніх в інші дні тиждня, яка нею порушується, стороною позивача не надано будь-яких доказів. Також матеріали справи не містять доказів про те, що позивач звертався із заявами до органу опіки та піклування Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, правоохоронних органів з приводу невиконання відповідачем рішення органу опіки та піклування, щодо вжиття необхідних заходів для запобігання порушення відповідачем - матір`ю дітей, його права на зустрічі з дітьми та зобов`язання матері дітей виконувати встановлений регламент побачення та спілкування батька з дітьми. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги усі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що достатніх доказів на підтвердження існування будь-яких перешкод у вихованні та спілкування із дітьми позивачем [PERSON] не надано. За встановлених обставин, позивач [PERSON] не довів суду обставини чинення перешкод відповідачкою [PERSON] у спілкуванні та вихованні дітей, на які він посилається як на підставу заявлених позовних вимог, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо позовної вимоги про визначення способу участі позивача у вихованні дітей, то оскільки перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні не встановлено, така вимога є похідною від основної у якій відмовлено, тому суд прийшов висновку, що позов в цій частині теж не підлягає задоволенню. Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed