Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» суму заборгованості за послуги з опалення та гарячу воду в розмірі 31346,62 гривень, 3% річних у розмірі 1227,87 гривень та інфляційні втрати у розмірі 2842,41 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає позивач. Відповідачі свій обов`язок щодо сплати за послуги опалення та гарячого водопостачання не виконують, в результаті чого за період з 01 лютого 2018 року до 30 квітня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 31346,62 гривень, на яку нараховані 3% річних у розмірі 1227,87 гривень та інфляційні втрати у розмірі 2842,41 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2021 року відкрито провадження по справі. Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області. На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2023 року справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року справу прийнято в провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем їх проживання, вказаної в позовній заяві, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи неявку належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та з [PERSON] користуються послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаною адресою, які надає позивач. За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкрито обліковий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з наданих суду доказів, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01 лютого 2018 року до 30 квітня 2021 року складає 31346,62 гривень, на яку нараховані 3% річних у розмірі 1227,87 гривень та інфляційні втрати у розмірі 2842,41 гривень Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 35 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором; при цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. Згідно з п. 38 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Частиною шостою статті 19\~Закону України\~«Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від\~зобов`язання\~або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено\~договором\~або законом. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~договору\~та вимог цього Кодексу, інших\~актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до\~звичаїв\~ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи, що відповідачі у період з 01 лютого 2018 року до 30 квітня 2021 року, користуючись послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання, спожиті послуги не оплачували, тому сума заборгованості в загальному розмірі 31346,62 гривень підлягає стягненню солідарно з відповідачів у примусовому порядку. Щодо вимог позивача про стягнення трьох процентів річних та суми інфляційних втрат суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд також задовольняє вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 3% річних у розмірі 1227,87 гривень та інфляційні втрати у розмірі 2842,41 гривень нарахованих на суму заборгованості за прострочення виконання ними грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, при цьому враховує, що відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що ними вжиті всі належні заходи щодо належного виконання грошового зобов`язання. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на відповідачів.

Outcome: approved