Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

ТОВ " КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №1325573438 від 13.08.2021 у розмірі 22593,06 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн; 3) стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 13.08.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладено Договір №1325573438. Цей Кредитний договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення Кредитного договору та до яких позичальник приєднався підписавши Кредитний договір складають єдиний кредитний договір. 07.10.2016 було укладено договір № ТАСЦФР-10-2016 відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ТАСКОМБАНК" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1325573438. 21.12.2023 було укладено договір №HI/11/14-Ф відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1325573438. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №1325573438. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №1325573438 від 13.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви розрахунку заборгованості, становить 22593,06 грн, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 14214,88 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1,26 грн.; заборгованість за комісіями 8376,92 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позові просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялася шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання та оголошеннями про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті «Судова влада», відзив не подала. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 13.08.2021 [PERSON] підписала заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ « ФК «ЦФР»/а.с.7/. Того ж дня, між [PERSON] та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №1325573438/а.с.6/. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 19068,48 гривень (пункт 1.2 Договору), строком на 24 дні/а.с.6/. Згідно з п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5573438, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до підписаного сторонами паспорту кредиту від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЦФР» №5573438 початковий процент при наданні кредиту 7,0%; від суми кредиту становить 1050,00 грн. Згідно з графіком платежів щомісячний платіж становить 1309,46 грн з 13.08.2021 по 11.08.2023/а.с.7 зворот, 8). Крім того, 13.08.2021 [PERSON] підписала повідомлення про відступлення прав вимог, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» повідомило [PERSON] про те, що права вимоги за кредитним договором №1325573438 від 13.08.2021, укладеним між останньою та ТОВ «ФК «ЦФР» будуть відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016/а.с.9/. Відповідно до п.2.1 та п.2.2 договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» (Новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» (Первісний кредитор), первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі прав вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору ( а.с.32). На підставі Договору факторингу № НІ/11/14-Ф від 21.12.2024, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Коллект Центр», АТ «Таскомбанк» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 21.12.2023 сторони підписали акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/14-Ф від 21.12.2024/а.с. 35-37,38 зворот). Відповідно до Витягу з Реєстру Прав вимоги до Договору факторингу №НІ/11/144-Ф від 21.12.2024 та розрахунку заборгованості у [PERSON] за кредитним договором №1325573438 від 13.08.2021 заборгованість становить 22593,06 гривень, яка складається з 14214,88 грн\~заборгованість по тілу кредиту, 1,26 грн - заборгованість по відсоткам, 8376,92 грн заборгованість по комісії/а.с. 31, 39-41/. Наявність вказаної заборгованості зумовила звернення позивача з цим позовом до суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 3\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Частиною 1\~статті 516 ЦК України\~передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1\~ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №1325573438\~від 13.08.2021\~заборгованість становить\~22593,06\~гривень,\~яка складається\~з 14214,88\~грн\~заборгованість по\~тілу кредиту,\~1,26\~грн -\~заборгованість по\~відсоткам,\~8376,92\~грн \~заборгованість по\~комісії,на дату відступлення права вимоги. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорювалася та не спростована. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням\~ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. На підставі викладеного, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 00462780075 від 26.09.2024/а.с. 1/. Згідно з ч.1, п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як встановлено\~статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, відповідачем клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлено. За приписами ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023 року; заявку №659 від 01.07.2024 про надання юридичної допомоги; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024; платіжну інструкцію №0459830000 від 12.09.2024. Згідно з п. 4.1. договору про надання правової допомоги, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.5 договору). Відповідно до Заявки про надання юридично допомоги № 659 від 05.07.2024 та Витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024, адвокатським об`єднанням було надано наступні правові послуги: надання усної консультації вартістю 3000,00 грн. (витрачено 2 год.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 6000,00 грн. (витрачено 2 год.). Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, суд стягує з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Outcome: approved