Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Міщенко Ю.О. у березні 2024 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] одружилися у грудні 1987 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . У листопаді 1988 року [PERSON] поїхав на заробітки до Томської області росії. За відсутності чоловіка [PERSON] , мати позивача по справі, вихованням дитини не займалася, вела антисоціальний спосіб життя, що в подальшому привело до того, що вона залишила дитину на свою матір [PERSON] та вирушила в невідомому напрямку. [PERSON] , 1922 року народження, бабуся позивача по батьківській лінії, багато років жила і працювала в селі Яцини Пирятинського району у КСП «Зоря», з цього ж колгоспу вона пішла не пенсію, а у 1996 році отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря». Зважаючи на свій поважний вік і на те, що вся рідня [PERSON] проживала в росії, навесні 1997 року вона виїхала в росію та [INFO] померла у віці 74 років. Поховавши матір, її син [PERSON] забирає деякі її речі та документи, в тому числі і Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня1996 року Пирятинською районною державною адміністрацією, та повернувся до селища Новоюгино Каргасокського району Томської області, де він проживав та працював на буровій станції. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) шляхом володіння Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня 1996 року на ім`я [PERSON] , як то передбачалося ст. 549 Цивільного кодексу УРСР , проте не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помирає. На момент смерті батька позивачу було всього 10 років, проживав він з бабусею [PERSON] в селі Сасинівка. В березні 1999 року від співмешканки [PERSON] вона отримала копії свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON] разом з оригіналом Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданого 26 червня 1996 року. Так як інших близьких людей у позивача не було, то 28 січня 2000 року Сасинівською сільською радою було прийнято рішення про призначення [PERSON] опікуном неповнолітнього [PERSON] . Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР [PERSON] є спадкоємцем першої черги [PERSON] , на момент прийняття спадщини був неповнолітньою особою та досяг десятирічного віку, прийняв спадщину шляхом володіння спадковим майном, а саме Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня 1996 року на ім`я [PERSON] . Звернувшись в 2023 році до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав позивач отримав роз`яснення, що нотаріус не може оформити спадщину так, як для заведення спадкової справи необхідно надати оригінали свідоцтв про смерть спадкодавців. Надати оригінали свідоцтвпро смерть [PERSON] та [PERSON] позивач не може, бо володіє лише копіями, а зробити запит до російської федерації з метою отримати дублікати свідоцтв про смерть наразі неможливо. Тож нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, через відсутність оригіналів свідоцтв про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] на території російської федерації у м. Шебекіно Білгородської області та [PERSON] , який помер [INFO] на території російської федерації у селищі Новоюгіно Каргасокського району Томської області, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити права на спадкове майно і за цих обставин змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить визнати за позивачем, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землях, яка перебувала у власності КСП «Зоря», розміром 4,99 в умовних кадастрових гектари, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081326, зареєстрованого в Книзі за № 556 від 26 червня 1996 року, виданого на ім`я [PERSON] відповідно до розпорядження Пирятинської РДА у Полтавській області за № 93 від 26 червня 1996 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надіслав\~\~до суду листа про слухання справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у своїх письмових поясненнях суду підтвердила фактичні обставини, які викладені у позовній заяві. Пояснила, що у 1987 році вони з [PERSON] розлучилися. Їх спільний неповнолітній син - [PERSON] залишився проживати у її матері, яка і займалася питаннями оформлення спадщини онука. Вона на майно колишнього чоловіка не претендує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що\~\~позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.\~\~ Так, відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом\~\~встановлено: [PERSON] [INFO] померла у м. Шебекіно Белгородської області рф (а.с.11), що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Внаслідок її смерті\~\~ відкрилася спадщина у виді права на земельну частку (пай), у землях, які належали КСП «Зоря» на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифіката на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ПЛ\~№ 0081326,\~виданого 26\~червня 1996\~року Пирятинською\~районною державною\~адміністрацією та\~зареєстрованого \~в Книзі\~реєстрації сертифікатів\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~26.06.1996\~ №\~556\~ (а.с.12,14). В натурі земельна ділянка не виділялася, державний акт про право власності на неї не виготовлявся. [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження №2 від 21.01.1958, складеного Яцинівською сільрадою Пирятинського району Полтавської області (а.с.28). Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР\~(в ред.1963 року) прийняв її син [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) знаходився у нього «на руках»), проте спадщину після смерті матері не оформив. Згідно з витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилася (а.с.5). Згідно записів по господарської книги с. Яцини Пирятинського району Полтавської області за 1983-2000 роки, [PERSON] проживала та була зареєстрована у с. Яцини Пирятинського району Полтавської області. Разом з нею проживав та був зареєстрований до листопада 1988 року син [PERSON] ,1958 року народження (а.с.15-17). [PERSON] помер [INFO] \~у селищі\~Новоюгіно Каргасокського\~району Томської\~області рф, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно з витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно померлого [PERSON] не заводилася (а.с.6). [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 11.12.1987 (а.с.29) та 26.08.1994 їх шлюб було розірвано, що підтверджується копією актового запису про розірвання шлюбу №77 від 26.08.1994 (а.с.30). Спадкоємцем померлого [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно\~до ст.\~529\~Цивільного кодексу\~УРСР [PERSON] \~є спадкоємцем\~першої черги,\~на момент\~прийняття спадщини\~був неповнолітньою\~особою та\~досяг десятирічного\~віку.\~ 28\~січня 2000\~року Сасинівською\~сільською радою\~було прийнято\~рішення про\~призначення [PERSON] \~опікуном неповнолітнього\~ [PERSON] (а.с.13).\~Вона як\~опікун \~неповнолітнього \~ [PERSON] \~отримала оригінал\~ Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії ПЛ\~№ 0081326,\~ виданий\~26\~червня 1996\~року на\~ім`я [PERSON] . Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР\~(в ред.1963 року) позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Звернувшись в 2023 році до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав позивач отримав роз`яснення, що нотаріус не може оформити спадщину так, як для заведення спадкової справи необхідно надати оригінали свідоцтв про смерть спадкодавців. Надати оригінали свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] позивач не може, бо володіє лише копіями, а зробити запит до російської федерації з метою отримати дублікатів свідоцтв про смерть наразі неможливо через розірвання дипломатичних відносин з державою-агресором. Нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про вправо на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду (а.с.4). Вищевказані обставини унеможливлюють оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку. Враховуючи те, що між Україною та рф на даний час припиненні дипломатичні відносини та домовленості щодо правової допомоги, відсутня можливість запросити інформацію щодо заведення спадкової справи на території рф за місцем постійного проживання спадкодавця або визначити наявність інших спадкоємців, які мають право на спадщину, а також отримати інформацію щодо актового запису про смерть спадкодавців. Відповідно до\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) до складу спадщини входять усі\~\~права та обов`язки, що\~\~належали спадкодавцеві\~\~на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3\~ст.1223 ЦК України\~\~виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст. 81 Земельного кодексу України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами цивільного законодавства. Суд бере до уваги, що у виняткових випадках законодавець передбачив судовий порядок захисту спадкоємцями своїх прав. Суд враховує висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, де зазначено, що згідно із частинами 1, 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за\~законом\~має право прийняти або не прийняти спадщину. Як зазначено в ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд робить висновок про те, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за\~законом\~після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку. На переконання суду, позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених\~законом\~заходів для реалізації своїх спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе. Суд звертає увагу, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім, як звернутися з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно за законом. \~ \~ \~ Таким\~чином,\~враховуючи вищевикладене,\~оцінивши всі\~докази по\~справі у\~їх сукупності\~та взаємозв`язку,\~зважаючи на\~те,\~що обставини,\~на які\~посилається позивач,\~як на\~підставу задоволення\~позовних вимог,\~знайшли своє\~підтвердження в\~судовому засіданні,\~суд приходить\~до висновку,\~що спадкове\~право позивача\~підлягає судовому\~захисту та\~вважає за\~необхідне визнати\~за ним\~ правоземельну частку (пай) у землях, яка перебувала у власності КСП «Зоря», розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081326, в порядку спадкування за\~законом\~після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а тому, зазначений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved