Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач 05.11.2024 року звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України, в якому просила нарахувати і виплатити спадкоємцю їй належну спадкодавцю [PERSON] , померлої [INFO] , недоотриману пенсію в розмірі 140765 гривень за період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2022 року. \~ \~ \~ \~ В\~обґрунтування позовної\~заяви позивач\~посилалась на\~те,\~що вона\~є внутрішньо\~переміщеною особою\~з м.\~Донецька,\~з 08\~серпня 2022\~року і\~по даний\~час проживає\~в м.\~Одесі.\~В період\~з 08\~серпня 2022\~року по\~26\~лютого 2024\~року вона\~проживала однією\~сім`єю в\~м.\~Одесі із\~своєю матір`ю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка була\~пенсіонеркою за\~віком.\~ [INFO] мати\~позивача [PERSON] \~померла в\~м.\~Одесі.\~24\~вересня 2024\~року Київською\~державною нотаріальною\~конторою м.\~Одеси позивачу\~було видане\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом реєстровий\~номер 1-585,\~яка складається\~з \~недоотриманої пенсії\~матір`ю позивача\~ [PERSON] \~за період\~з \~01\~серпня 2019\~року по\~31\~серпня 2022\~року в\~розмірі 140765,18\~грн.\~11\~жовтня 2024\~року позивач\~звернулась до\~відповідача із\~заявою про\~нарахування і\~виплату недоотриманої\~пенсії померлої\~матері,\~як спадкового\~майна.\~15\~жовтня 2024\~року позивач\~отримала у\~відповідача \~лист,\~із змісту\~якого довідалась\~про те,\~що \~відповідач,\~посилаючись на\~Постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 10\~листопада 2021\~року №\~1165,\~включив 02\~жовтня 2024\~року недоотриману\~пенсію в\~розмірі 140765,18\~грн.\~ до\~переліку боргів,\~виплата яких\~розпочнеться після\~виділення відповідного\~фінансування на\~умовах і\~в порядку,\~визначеному згаданою\~Постановою Кабінету\~Міністрів України,\~але вважає,\~що \~з моменту\~смерті матері\~позивача,\~яка була\~пенсіонеркою за\~віком і\~за життя\~недоотримала належну\~їй пенсію\~в розмірі\~140765,18\~грн.,\~у відповідача\~виникло зобов`язання\~щодо нарахування\~і виплати\~недоотриманої пенсії\~в якості\~спадкового майна\~позивачу як\~спадкоємиці \~померлої \~ [INFO] спадкодавиці\~ [PERSON] ,\~на підставі\~ст.\~328 ЦК України, ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та статті 1227 ЦК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 25 листопада 2024 року від відповідача Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з мотивів того, що посилалась на те, що оскільки борг в сумі 140765,18 гривень включено до переліку боргів 02.10.2024 р., то виплата розпочнеться після виділення відповідного фінансування та на умовах порядку та механізмів, визначених порядком, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року №1165, а значить, дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області є правомірними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Також просили справу розглянути без участі представника Головного Управління. 02\~грудня 2024\~року до\~суду представником\~позивача подано\~відповідь на\~відзив (в\~порядку ст.\~179\~ЦПК України),\~в якій\~просила зобов`язатиГоловне\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Одеській\~області нарахувати і виплатити спадкоємцю недоотриману пенсію. 02 грудня 2024 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у відзиві зазначив про розгляд справи без участі представника Головного Управління. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецька з 08 серпня 2022 року і по даний час проживає в м. Одесі, що підтверджується даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 03 березня 2000 року та довідки про взяття на облік в якості внутрішньо переміщеної особи від 08 серпня 2022 року № 5106-5001972035. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2024 року. 24 вересня 2024 року Київською державною нотаріальною конторою м. Одеси позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий номер 1-585, яка складається з недоотриманої пенсії матір`ю позивача [PERSON] за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 140765,18 грн. 11 жовтня 2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою про нарахування і виплату недоотриманої пенсії померлої матері в розмірі 140765,18 грн., як спадкового майна. 15 жовтня 2024 року позивач отримала лист 27990-26676/Б-02/8-1500/24, в якому відповідач, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165, включив 02 жовтня 2024 року недоотриману пенсію в розмірі 140765,18 грн. до переліку боргів, виплата яких розпочнеться після виділення відповідного фінансування на умовах і в порядку, визначеному згаданою Постановою Кабінету Міністрів України. Позивач, не погоджуючись з вказаним, звернулась до суду з даним позовом. За диспозицією ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, до числа яких відноситься відповідач, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст. 590 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона( боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо). Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Разом з тим, відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, відповідно до статті 1227 ЦК України передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до статті 52 Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст вищевказаних норм також узгоджується з положеннями частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) встановлено, що «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним». Згідно з абз.10 п.9 Рішення Конституційного\~Суду України\~від 30.01.2003\~№3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Суд вважає, що доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше, ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії, не можуть бути прийняті, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, але не стосується правовідносин щодо спадщини. 14 лютого 2022 року Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду під час розгляду справи 243/13575/19 постановою відступила від висновків, викладених у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20), ухвалених Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду та висловила новий висновок, в якому зазначила, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Суд зауважує, що включаючи 02 жовтня 2024 року недоотриману пенсію в розмірі 140765,18 грн до переліку боргів, виплата яких розпочнеться після виділення відповідного фінансування на умовах і в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року №1165, відповідач не врахував, що ця Постанова Кабінету Міністрів України взагалі не регулює питань передачі недоотриманих померлими пенсіонерами належних їм сум пенсій в якості спадкового майна членам сім`ї, а отже, застосуванню до спірних правовідносин не підлягає, та враховує, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу як спадкоємиці недоотриману пенсію спадкодавця, тобто померлої матері в розмірі 140765,18грн за період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2022 року. Згідно зі\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ч.ч.5,6 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати, по оплаті судового збору в розмірі 1408,00 грн., що понесені та документально підтверджені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved