Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову в суд і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між сторонами було укладено шлюб, який 14.03.2024 було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач не цікавиться життям сина, коштів на його утримання не дає, будь-якої участі у додаткових витратах не бере. На даний час син навчається у Вищому професійному училищі №1 м. Рівне на денній формі навчання. Відповідно до довідки №403/02-10 від 17.09.2024, виданої Вищим професійним училищем №1 м. Рівне, період навчання сина зазначений з 01.09.2024 і по 30.06.2026. Офіційних джерел доходу син не має, стипендію з початку навчання не отримує, можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід у сина також немає через навчання на денній формі, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Натомість відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, хоча може таку допомогу надавати, оскільки є працездатним. Ухвалою суду від 02.10.2024 було відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, 16.10.2024 подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позовних вимог. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.2005. Позивач досяг повноліття [INFO] . З 01.09.2024 [PERSON] , [INFO] , є студентом Вищого професійного\~училища №1\~м.\~Рівне за денною формою навчання і навчатиметься у цьому закладі до 30.06.2026, що стверджується довідкою №403/02-10 від 17.09.2024. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як зазначено в п.20 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє сина сторін можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи позицію відповідача, а також те, що [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власного заробітку та потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням, а відповідач в свою чергу є особою працездатного віку, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Крім того, згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, а також те, що при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена від сплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову до суду в сумі 605, 60 грн.

Outcome: approved