Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

В березні 2024 року АТ «Кредобанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2021 року уклав з [PERSON] кредитний договір №CL-338327. За цим договором АТ «Кредобанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 200 000 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язався щомісячно сплачувти 8 234 грн., а також відсотки за користування ним у розмірі 35% річних. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. Тому у нього виникла заборгованість у розмірі 330 429 гривень 63 копійки, яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту 196 294 гривень 58 копійок та заборгованості за відсотками 134 135 гривень 05 копійки. З цієї підстави АТ «Кредобанк» просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 330 429 гривень 63 копійки. Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. 21 жовтня 2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-338327. За умовами якого АТ «Кредобанк» зобов`язався надати кредит на поточні потреби у розмірі 200 000 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 8 234 грн. 00 коп. та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 35% річних. АТ «Кредобанк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та перерахував на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 000 гривень 00 копійок, що підтверджується копією меморіального ордера №60925563 від 21 жовтня 2021 року (а.с.31) та випискою про рух грошових коштів по рахунку за період з 21 жовтня 2021 року по 17 січня 2024 року (а.с.32-40). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 17 січня 2024 року у нього виникла заборгованість у розмірі 330 429 гривень 63 копійки, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 196 294 гривень 58 копійок та заборгованості за відсотками у розмірі 134 135 гривень 05 копійки, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.16-17). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» належить сягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 330 429 гривень 63 копійки. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №7844143 від 14 лютого 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Кредобанк» сплатив судовий збір у розмірі 4956 гривень 45 копійок. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 4 956 гривень 45 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved