Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

03.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Качай Гроші (Кредитор) та Відповідачем (Позичальник) був укладений кредитний договір №00-9016512. Відповідно до умов договору кредит надавався в сумі 6500 грн. строком на 120 днів, з умовою сплати щомісячних процентів відповідно до графіку платежів. Також відповідно до умов договору за надання кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми Кредиту, що складає 325,00 грн, що підтверджується п.1.5 договору кредитної лінії №00-9016512, який підписано відповідачем. Знижена процентна ставка зідно договору становить 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що діє виключно за умови сплати процентів не пізніше 23.08.2023 року, відповідно п. 1.3.1 договору. Знижена процентна ставка діє виключно в межах вказаної дати, але не більне перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день, після спливу яких, відповідно п. 1.4.2. договору, починає діяти стандартна процентна ставка, що складає 2,50% від суми кредиту, за день користування кредитом. Судом встановлено, що Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 23075,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - основна сума боргу; 16250 грн. - заборгованість за відсотками; 325,00 грн. заборгованість за нарахованими комісіями, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості з витягу з Реєстру боржників. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами 1 та 4 статті 11\~Цивільного кодексу\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. В силу положень статті 626\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627\~Цивільного кодексу\~України визначено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628\~Цивільного кодексу\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст.\~1046\~Цивільного кодексу\~України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 509\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.\~525\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки Відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що Відповідачем були порушені умови Договору. Таким чином, відповідний борг за кредитним договором № 00-9016512 від 03.08.2023 року в сумі 23075,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - основна сума боргу; 16250 грн. - заборгованість за відсотками, 325,00 грн. заборгованість за нарахованими комісіями, суд вважає обґрунтованими. Судом також встановлено, що 10.04.2024 року між ТОВ Качай Гроші та ТОВ Факторинг Партнерс укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до умов якого ТОВ Качай Гроші передає ТОВ Факторинг Партнерс за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Факторинг Партнерс приймає належні ТОВ Качай Гроші права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників, зокрема за договором кредитної лінії № 00-9016512 від 03.08.2023 року на загальну суму заборгованості 23075,00 грн. Відповідно до ст. 214 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте Відповідач не надала доказів виконання зобов?язання за Договором як перед Позивачем, так і перед первісним кредитором. За таких обставин, оскільки Відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконала, суд дійшов висновку про те, що Відповідачем були порушені права та законні інтереси Позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідна сума боргу за кредитним договором №00-9016512 від 03.08.2023 року, яка існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнута з Відповідача в судовому порядку. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Разом з цим Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що Відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед Позивачем. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Відповідно до ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, представник позивача згідно з розрахунком, який наведено у позовній заяві, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в сумі 9000 грн. Представником позивача було надано договір №02-07/2024 від 02.07.2024 року про надання правової допомоги, укладений з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». Актом виконаних робіт підтверджується обсяг та характер наданої правової допомоги та визначено вартість робіт (послуг) в сумі 9000 грн. На підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу в сумі 9000 грн. позивач надав платіжну інструкцію №0453870000 від 15.08.2024 року. На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі та були виправданими з точку зору їх необхідності. Об`єднана Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі №\~922/445/19 серед\~іншого наголосила,\~що зменшення\~суми судових\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~які підлягають\~розподілу,\~можливе виключно\~на підставі\~клопотання іншої\~сторони щодо\~неспівмірності заявлених\~іншою стороною\~витрат із\~складністю відповідної\~роботи,\~її обсягом\~та часом,\~витраченим ним\~на виконання\~робіт.\~Суд з\~огляду на\~принципи диспозитивності\~та змагальності\~не може\~вирішувати питання\~про зменшення\~суми судових\~витрат на\~професійну правову\~допомогу,\~що підлягають\~розподілу,\~з власної\~ініціативи.\~Анатологічний правовий висновок зробила\~Велика Палата\~ВС у справі №\~755/9215/15-ц\~(постанова від 19.02.2020). Разом з цим, враховуючи, що Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку та відповідного клопотання про продовження строку, суд не може вирішувати питання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат в частині сплати судового збору підтверджується платіжною інструкцією №0455010022 від 20.08.2024 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved