Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Адвокат Пшиченко Юрій Володимирович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вищезазначеним позовом до [PERSON] , який обґрунтований тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2002 року, шлюб було розірвано 05.01.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2014 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей. На теперішній час повнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою в Республіці Польща і з 03.03.2022 року є учнем Загальноосвітнього ліцею спортивної майстерності ім.. Познаньських олімпійців. З врахуванням викладеного, позивач вважає, що син у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги на утримання. Відповідач працює, одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 25.10.2024 року справу прийнято до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Крім того, за клопотанням позивача витребувано з Приватного публічного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» довідку про розмір заробітної плати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . 21.11.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив у справі, в обґрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог в повній мірі позивача зазначено, що від шлюбу з позивачкою у них двоє дітей, відповідач не відмовляється від свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, однак, не погоджується з позовними вимогами в частині розміру стягнення аліментів на сина [PERSON] . Зазначив, що за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.04.2023 року (справа № 216/1097/23) з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не довше, ніж досягнення донькою 23 років. Оскільки він сплачує аліменти на утримання доньки, позовні вимоги позивачки про стягнення з нього аліментів у розмірі частини на повнолітнього сина [PERSON] , не відповідають вимогам ч. 5 ст. 183 СК України, відповідно до яких розмір сплачуваних аліментів на двох дітей повинен становити 1/3 від заробітку (доходу). Вважає, що сукупний розмір аліментів, які бажає отримувати позивачка на утримання спільних дітей є більшим, ніж встановлений законодавством, що порушує його права. Крім того, відповідач зазначає, що він має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу, яка знаходиться на його утриманні, і тому, враховуючи всі обставини, визнає свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до закінчення навчання сина або до досягнення ним 23 років. 25.11.2024 року на виконання ухвали суду від 25.10.2024 року, від ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» надійшла довідка про доходи відповідача. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просив стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданому раніше відзиві, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги визнав частково, з підстав, зазначених у відзиві. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №539,\~ [INFO] народився [PERSON] , його батьком\~ записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2014 року (справа № 216/500/14-ц) за позовом [PERSON] вирішено стягувати щомісячно аліменти з [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття на користь матері дітей \~ [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.01.2014 року. Згідно копії судового наказу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2023 року (справа № 216/1098/23), з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] - [INFO] , у розмірі однієї чверті частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду. Відповідно до копії рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.04.2023 року (справа № 216/1097/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] , з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме: з 15 лютого 2023 року і до закінчення навчання, але не довше досягнення донькою двадцяти трьох років. На теперішній час син [PERSON] досяг повноліття. Згідно довідки директора навчального закладу від 11.01.2023 року, [PERSON] , [INFO] , з 03.03.2022 року є учнем другого класу Загальноосвітнього ліцею спортивної майстерності ім. Познаньських олімпійців. Запланований термін закінчення навчання у закладі травень 2025 року. Із наданої позивачкою довідки мерії міста Познань від 06.08.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] , з 06.08.2024 р. до 30.09.2025 р. Згідно долучених до відзиву письмових доказів відповідачем, вбачається, що 04.07.2015 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] ( копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ), від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданої на вимогу суду довідки від 15.11.2024 року, [PERSON] з 16.06.2020 року працює у ПАТ ««Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Гірничо-транспортний цех № 1 і займає посаду водія автотранспортних засобів (зайнятий на транспортуванні гірничої маси у технологічному процесі у кар`єрі). Заробітна плата [PERSON] за період з 01.11.2023 по 31.10.2024 складає 118\~580,50 грн., середньомісячний заробіток - 10 780,05 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як зазначав суд вище, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу) За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ч. 2\~ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, у позові позивач посилається на те, що їх спільний син, в зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги. Коментовану процесуальну норму у взаємозв`язку з матеріальною нормою, визначеною у ч. 1\~ст. 199 СК України,\~слід розуміти, як таку, що зобов`язує відповідача довести суду фінансову чи будь-яку неможливість в наданні допомоги повнолітньому сину. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб сина, який продовжує навчання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на час навчання дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, що буде законним і справедливим і відповідатиме інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 807,51 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню.

Outcome: partial