Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

12.09.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду і до моменту закінчення сином або досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з [PERSON] (далі відповідач розірвала шлюб 26 березня 2008 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] батьком дитини є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 12.07.2006 року Центрально-Міським відділом РАЦС м Кривого Рогу, актовий запис №509. В шлюбі також народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу рішенням суду було стягнуто з [PERSON] на користь позивачки алмінти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Після того як старшому синові [PERSON] виповнилося 18 років він став навчатися позивачка знову звернулася до суду та рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.12.2018 року стягнуто з [PERSON] на [PERSON] аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж до досягнення сином 23-х років. Старшому синові виповнилося вже 23 роки стягнення аліментів припинилося. 04.07.2024 року молодшому синові [PERSON] виповнилося 18 років стягнення аліментів на його утримання припинилося. З 01.09.2022 року син [PERSON] навчається в Національному технічному Університеті України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського» на факультеті електроенерготехніки та автоматики на денній формі навчання. Син не має постійного заробітку, оскіль форма навчання денна, без допомоги батька утримувати сина та сплачувати за його навчання позивачка не зможе в повному обсязі. Ухвалою суду від 22.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відзиви не подавались. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, позивачка на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити Представник позивачки [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи без участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також судом було отримано заяву від третьої особи [PERSON] про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач на адресу суду направив заяву в якій просив розглянути справу без його участі, просив засідання проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Проти задоволення позовних вимог заперечував, так як не має змоги платити частину від своїх доходів у зв`язку з наявністю кредитів, та проживанням в орендованій квартирі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 12.07.2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №509. Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] . Матір`ю зазначена [PERSON] . (а.с.11) 26.03.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис 102. Після припинення шлюбно-сімейних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , їх син [PERSON] залишився проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де мешкає й по теперішній час, підтвердженням чому є довідка про реєстрацію місця проживання особи №1583 від 01.03.2021 року, видана Виконавчим комітетом Сасаганської районної у місті ради (а.с.9). Вказані обставини також визнані учасниками справи, а тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають окремому доказуванню з огляду на те, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно довідки від 03 вересня 2024 року №2500-35/с, [PERSON] є студентом І курсу, групи ЕК-41 факультету електроенерготехніки та автоматики КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання, навчається за держзамовленням і закінчує університет 30 червня 2028 року (а.с. 21). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.\~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Аналізуючи в\~сукупності викладені\~обставини і\~визначені відповідно\~до них\~правовідносини сторін,\~положення закону,\~якими вони\~регулюються,\~дослідивши зібрані\~у справі\~докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково , стягнувши з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 12 вересня 2024 року та до досягнення нею 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial