Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У липні 2024 року до суду надійшов\~позов [PERSON] \~про стягнення\~з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень щомісячно на кожну дитину з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що дітипроживають\~з нею\~та перебувають\~на її\~утриманні.\~Відповідач періодично\~надавав матеріальну\~допомогу,\~проте домовленості\~щодо систематичної\~необхідної суми\~аліментів досягнуто\~не було.\~Після звернення\~до суду\~з позовом\~про розірвання\~шлюбу відповідач\~припинив участь\~в матеріальному\~утриманні дітей.\~Самотужки позивач\~не в\~змозі фінансово\~забезпечити дітям\~достатній і\~належний рівень\~розвитку, а\~тому,з\~метою захисту\~прав та\~законних інтересів\~дітей,\~просить у\~судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в заявленому розмірі. 22.07.2024 суд відкрив провадження у справі та на підставі пункту 3 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У серпні 2024 року представником відповідача адвокатом Матвєєвою Т.С. подано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. В зустрічній позовній заяві (а.с.29) [PERSON] не заперечив проти утримання дітей, однак не погодився з заявленим розміром аліментів, оскільки діти почергово проживають і з матір`ю і з батьком. Вказав, що у ті дні, коли діти проживають з ним, він повністю забезпечує їх базові матеріальні потреби, а саме самостійно несе витрати по забезпеченню дітей одягом, взуттям, повноцінним харчуванням, оздоровленням та сплаті за комунальні послуги. У зустрічній позовній заяві просив визначити сторонам спільну опіку над дітьми з встановленням графіку почергового проживання дітей за місцем проживання кожного з батьків та стягнути з матері дітей аліменти на їх утримання в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину. Ухвалою від\~20.08.2024\~зустрічну позовну\~заяву [PERSON] \~про визначення\~місця проживання\~дітей та\~стягнення аліментів\~прийнято до\~спільного розгляду\~з первісним\~позовом [PERSON] \~про стягнення аліментів, ухвалено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. 06.09.2024 від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій вона просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за безпідставністю (а.с.68). Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29.11.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів залишено без розгляду. Позивач та її представник адвокат Вінцюк Ю.Б. в судове засідання не з`явилися, у заяві від 29.11.2024 клопотали про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги [PERSON] підтримали повністю. Належним чином повідомлені відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Клопотань про відкладення судового розгляду не надходило. Фіксування судового\~засідання технічними\~засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. За матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2015, який розірваний рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.08.2024 (а.с.11, 50). Сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~(свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 07.09.2016\~та серії\~ [NUMBER] \~від 11.09.2019\~відповідно)\~(а.с.\~9,10). Згідно з вимогами статті 141\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні неповнолітніх дітей, тому вимога про стягнення аліментів є підставною. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (статті 181, 184 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК,\~а саме:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини, стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів, наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав, доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий мінімум з 01.01.2024 для дітей віком до 6 років становить 2 563 гривень, від 6 до 18 років - 3196 гривень. Рекомендований розмір аліментів є орієнтиром для учасників суспільних відносин. Конкретний розмір визначається судом на підставі досліджених доказів. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням найкращих інтересів дітей на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не обґрунтувала заявлений до стягнення розмір аліментів (по 5000 грн на кожну дитину щомісячно), не надала перелік реальних щомісячних потреб дітей відповідного віку та не надала суду доказів існування обставин, які б дали підстави призначити аліменти у розмірі, що значно перевищує рекомендований законодавством розмір аліментів на одну дитину. В зустрічній позовній заяві [PERSON] фактично визнав розмір аліментів в сумі по 2500 гривень на кожну дитину, посилаючи на участь обох батьків в утриманні дітей. Враховуючи вік дітей, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу, засобів і заходів для розвитку дітей, які є об`єктивно необхідними для забезпечення гарантованих потреб дітей, виходячи з принципу рівності батьків як в правах та обов`язках, суд вважає, що розмір аліментів на рівні 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є об`єктивним та справедливим і зумовлений реальною потребою сьогодення. Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Він є працездатною особою, відсутні відомості про інших утриманців, тому особа не позбавлена можливості вживати дієвих заходів для отримання доходів для забезпечення власних потреб і потреб його неповнолітніх дітей. Ураховуючи наведене позов належить задовольнити частково. Суд зауважує, що відповідно до приписів статті 192 СК розмір аліментів в подальшому може бути змінений за позовом однієї із сторін. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 17.07.2024. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial