Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

25.09.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (далі - позивач, ТОВ "ФКУА") звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 1411393 в розмірі 7 671 грн. 60 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 671 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.02.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (далі - ТОВ "1БАНК") та [PERSON] було укладено договір позики № 1411393, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн. 00 коп. на строк позики - 14 днів, тобто до 12.03.2021р., зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису ayLr8235CI, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - Serega2401.2401.68@meta.ua), у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1411393 від 26.02.2021р., свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за номером платіжної картки № [NUMBER] . 21.06.2021р. між ТОВ "1БАНК" та ТОВ "ФКУА" укладено договір факторингу № 2106 за умовами якого ТОВ "1БАНК" передає (відступає), а ТОВ "ФКУА" приймає належні ТОВ "1БАНК" права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 21.06.2021р. до договору факторингу № 2106 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 18417 грн. 60 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 417 грн. 60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Так, як за умовами договору позики № 1411393 строк користування позикою - 14 днів, позивач врахувавши правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, прийняв рішення перерахувати нараховані Первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою в розмір 1,99% від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами, з огляду на що заборгованість відповідача за кредитним договором до стягнення становить 7 671 грн. 60 коп. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед первісним кредитором, ані перед позивачем. За таких обставин позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 1411393 у заявленому розмірі. Представниця позивача Кожем`яченко Ю.М. в судові засідання 19.11.2024р. та 09.12.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, у прохальній частині позовної заяви та у заяві від 14.11.2024р. просила проводити розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судові засідання 19.11.2024р. та 09.12.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання поштовим зв`язком, а також через кур`єра (судовий розпорядник Врадіївського районного суду Багрін І.М.), та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 09.12.2024р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 26.02.2021р. між ТОВ "1БАНК" та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1411393, за умовами якого, п. п. 1, 2, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплати плату (проценти) від суми позики. Параметри та умови позики: дата надання позики - 26.02.2021р.; дата повернення позики - 12.03.2021р.; строк позики - 14 днів; сума позики - 6 000 грн. 00 коп.; процентна ставка базова - 1,99% в день (фіксована); процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 215,35%; орієнтовна загальна вартість позики, у грн. - 6 496 грн. 60 коп. Проценти за договором № 1411393 нараховуються щоденно на залишок позики (п. 3 договору № 1411393). У п. 4 договору № 1411393 позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https//mycredit.ua/ru/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги передбачені ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та вивчив Договір, Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) розміщені на вказаному сайті, а також те, що йому зрозумілі зміст, суть об`єм зобов`язань. Договір укладений дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно положень Закону України "Про електронну комерцію" (п. 5 договору № 1411393). Договір № 1411393 підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором ayLr8235CI. Відповідно до довідки про ідентифікацію виготовленої ТОВ "1БАНК" клієнт [PERSON] з яким укладено договір № 1411393 від 26.02.2021р. ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) мало місце: одноразовий ідентифікатор ayLr8235CI; час відправки одноразового ідентифікатора - 26.02.2021р.о 11:36:08:667; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - Serega2401.2401.68@meta.ua. 23.01.2018р. між ТОВ "1БАНК" (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" було укладено договір про переказ коштів № 23-01-18/5 за яким фінансова компанія надає фінансові послуги з переказу коштів та здійснює дії щодо прийняття платежів від платників на користь клієнта, приймає від клієнта та обробляє інформацію (розпорядження) щодо здійснення виплат отримувачам, здійснює такі виплати, здійснює перерахування коштів на банківський рахунок клієнта. Переказ коштів позичальнику [PERSON] згідно умов Договору № 1411393, підтверджується: 1) запитом ТОВ "1БАНК" на ім`я ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" № 12/09/24-3 від 12.09.2024р. про підтвердження прийняття до виконання платіжної інструкції за ініційованими товариством платіжними операціями з переказу коштів на рахунки отримувачів, зокрема з номером платежу 6374993619543242694428574 у сумі 6 000 грн. ініційованої 26.02.2021р., масковий номер платіжної картки [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; 2) відповіддю ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" № 12/09-2024-10/ТНПП від 12.09.2024р., в якій останнє підтвердило прийняття до виконання платіжних інструкцій наданих за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної інструкції ТОВ "1БАНК" відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018р. та завершення платіжних операцій, а саме: 26.02.2021р. у сумі 6 000 грн. на номер платіжної картки [NUMBER] , номер платежу 6374993619543242694428574. За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1411393 від 26.02.2021р. виготовленим ТОВ "ФКУА", за період з 26.02.2021р. по 09.09.2024р., заборгованість позичальника за вказаним договором значиться як 7 671 грн. 60 коп., з яких: 6 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 1 671 грн. 60 коп. - заборгованість за нарахованими (несплаченими) процентами, які розраховані за формулою: сума залишку за тілом позики х 1,99% (погоджена сторонами відсоткова ставка)х14 (кількість днів на які надавалася позика). Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 1411393 і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачем суду не надано. 21.06.2021р. між ТОВ "1БАНК" (клієнт) та ТОВ "ФКУА" (фактор) укладено договір факторингу № 2106, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі заборгованостей в розмірі портфелю заборгованостей. Договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє до повного його виконання сторонами. 21.06.2021р. між сторонами договору факторингу № 2106 підписано акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за вказаним договором факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 21.06.2021р. до договору факторингу № 2106 позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 18417 грн. 60 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 417 грн. 60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Порядковий номер боржника у реєстрі - 216. Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період з січня 2021р. по грудень 2022р. між ТОВ "1БАНК" та ТОВ "ФКУА" за договором факторингу № 2106: за даними ТОВ "1БАНК" на 31.12.2022р. заборгованість відсутня та за даними ТОВ "ФКУА" - на 31.12.2022р. заборгованість відсутня. В ньому ж відображено обороти коштів за період з 21.06.2021р. по 31.12.2022р. Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" № 675-УІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір; Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ "1БАНК" договору позики, який укладений в електронній формі, перерахування кредитних коштів позичальнику, а також підтвердження факту відступлення права вимоги від ТОВ "1БАНК" до позивача. Таким чином, позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 1411393 в розмірі 7 671 грн. 60 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 671 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками, слід задовольнити. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 20 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у вказаному розмірі.

Outcome: approved