Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду, заподіяну незаконними звільненнями працівників [PERSON] та [PERSON] в розмірі 876330,95 гривень. В обґрунтування вимог покликається на те, що рішенням Кременецького районного суду від 28.12.23 по справі № 601/2484/22 за позовом [PERSON] до КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної (немайнової) шкоди скасовано наказ № 200-к від 04.10.22 «Про звільнення [PERSON] , медичного директора КНП «Кременецька опорна лікарня» з 05.10.22 за прогул на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді медичного директора КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради з 05.10.22. Стягнуто з КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на користь [PERSON] заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 472710,15 гривень без вирахування податків і обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати та 5 000 гривень спричиненої моральної (немайнової) шкоди (https ://reyestr. court. gov. ua/Review/116089758). Додатковим рішенням вказаного суду від 10.01.24 стягнуто з КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на користь [PERSON] 15000 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 992,40 гривень судового збору (https://reyestr.court.gov.Ua/Review/l 16228375). На виконання зазначених рішень Кременецького районного суду позивачем було виплачено на користь [PERSON] - 380531,55 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вирахуванням податків та обов`язкових платежів, 5000 гривень моральної шкоди, 15000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 992,40 гривень судового збору, а також 39754,91 гривень єдиного соціального внеску, 85087,80 гривень податку на доходи фізичних осіб, 7090,60 гривень військового збору, а на користь держави ще 4777,00 гривень судового збору, що підтверджується платіжними інструкціями від 28.12.23, від 29.12.23, від 06.02.24, від 08.02.24, від 11.07.24, та від 22.07.24. Таким чином, загальний розмір виплат позивача на користь [PERSON] внаслідок незаконного звільнення працівника склав - 538234,26 гривень, що є сумою вказаних вище виплат. Крім того, рішенням Рівненського міського суду від 02.11.23 по справі №569/13017/22 за позовом [PERSON] до КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради про поновлення на роботі скасовано наказ №170-к від 02.09.22, на підставі якого [PERSON] було звільнено з роботи з КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради та поновлено [PERSON] на роботі. Стягнуто з КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради 992,40 гривень судових витрат (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114851987). Додатковим рішенням зазначеного суду від 22.12.23 стягнуто з КНП Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради на користь [PERSON] 4000 гривень витрат на \~ \~ \~ \~ професійну правничу \~ \~ \~ \~допомогу (https://reyestr.court.gov.Ua/Review/l 15847111). В свою чергу, рішенням Рівненського міського суду від 17.06.24 по справі №569/17594/22 за позовом [PERSON] до КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради, третя особа [PERSON] про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди стягнуто з КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради на користь [PERSON] 275747,45 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вирахуванням необхідних податків та обов`язкових платежів, 20000 гривень моральної шкоди, 100 гривень судового збору, а на користь держави - 992,40 гривень судового збору. На виконання обумовленого рішення суду КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради виплачено [PERSON] 205876,7 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вирахуванням податків та обов`язкових платежів, 20000 гривень моральної шкоди, 1092,40 гривень судового збору та 4000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, а також 56264,44 гривень єдиного соціального внеску, 46034,54 гривень податку на доходи фізичних осіб, 3836,21 гривень військового збору, 992,40 гривень судового збору в дохід держави. Вказані обставини підтверджуються платіжними інструкціями від 26.07.24. Загальний розмір виплат на виконання вказаних рішень Рівненського міського суду становила 338096,69 гривень, що є сумою вказаних вище виплат. Згідно з описовою частиною рішення Рівненського міського суду від 02.11.23 по справі № 569/13017/22 наказ №170-к від 02.09.22, на підставі якого [PERSON] було звільнено з роботи з КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради, було прийнято виконуючим обовязки директора КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради Шаюком Ю.А. Таким чином, виплачені позивачем на виконання вказаних судових рішень кошти в сумі 338096,69 гривень підлягають стягненню з відповідача, як службової особи, винної у незаконному звільненні [PERSON] з роботи. Загальний розмір позовних вимог, заявлених у справі, становить 876330,95 гривень згідно з розрахунком 538234,26+338096,69, тобто складається з виплат, пов`язаних із незаконним звільненням відповідачем [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Як встановлено згаданим рішенням суду звільнення [PERSON] відбулось на підставі наказу №200-к від 04.10.22, виданого виконуючим обов`язки КНП "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради Шаюком Ю.А. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та дав пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги заперечили, виклавши свою позицію у поданому відзиві на позов. Зокрема, у відзиві зазначили, що сторона відповідача не визнає позовні вимоги, не визнає обставин та вважають, що позивач помиляється вважаючи, що до [PERSON] можливо звернути вимоги використовуючи як правову підставу таким вимогам п. 8 ч. 1 ст. 134 Кодексу законів про працю України. Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом\~або розпорядженням\~яких звільнення\~чи переведення\~здійснено з\~порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 року у справі № 601/2484/22 встановлено, що З врахуванням висновку комісії та пояснень експерта, суд вважає, що наказ керівника, а відповідно і його дії при винесенні наказу, не є протиправними, а натомість лікарем [PERSON] допущені помилки в надані медичної допомоги [PERSON] та комісією рекомендовано директору лікарні звернути увагу на необхідність неухильного дотримання [PERSON] протоколів лікування при надані медичної допомоги пацієнтам. У постанові\~Тернопільського апеляційного\~суду від\~08.07.2024\~ у\~справі №\~601/2484/22\~зазначено,\~що ...\~суд першої\~інстанції правильно\~встановив,\~що наказ в.о. директора КНП Кременецька опорна лікарня [PERSON] № 200-к від 04 жовтня 2022 року, а відповідно і його дії при винесенні наказу, не є протиправними, оскільки матеріалами справи встановлено, що 23 вересня 2022 року лікарем [PERSON] допущені помилки в надані медичної допомоги [PERSON] , яка передчасно вирішила скоротити термін перебування позивача на лікуванні до 1 дня (з 23 вересня 2022 року по 23 вересня 2022 року). При цьому, Тернопільський апеляційний суд у своїй постанові від 08.07.2024 у справі № 601/2484/22 звертає увагу на те, що відповідач КНП Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2023 року в апеляційному порядку не оскаржило. Така процесуальна поведінка відповідача підтверджує його згоду з мотивувальною та резолютивною частинами рішення суду першої інстанції». Щодо справи № 569/13017/22 за заявою [PERSON] про його поновлення на роботі. [PERSON] звернувся з позовом в якому зазначав: ... 29 серпня 2022 року на підставі наказу №164-к позивача було прийнято з 01.09.22 на роботу в КНП Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради Разом з\~тим,\~вже 31.08.22 в.о. директора КНП Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради Костівим Р.Т. було прийнято наказ №167-к, у відповідності до якого скасовано наказ №164-к від 29.08.22. ... 01.09.22 [PERSON] вранці 01.09.22 скасував обумовлений наказ №167-к від 31.08.22 своїм наказом №169-к від 01.09.22 і позивач приступив до виконання своїх трудових обов`язків. - Хоча в судовому рішенні від 02.11.02023 зазначено дослівно так: дійсно судом не здобуто, а позива чем не надано належних та достовірних доказів того, що 01.09.22 та 02.09.22 року [PERSON] приступив до виконання посадових обов`язків на посадахлікаря-статистика, талікаря-хірурга. - ... 01.09.22 Кременецький міський голова скликав сесію Кременецької міської ради, на якій було прийнято рішення №3988, у відповідності до якого покладено тимчасово (до призначення керівника закладу за результатами конкурсу) виконання обов`язків директора КНП Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради з 02.09.22 на [PERSON] , лікаря-ортопеда-травматолога ургентного загальнохірургічного відділення КНП Кременецька опорна лікарня. ... новопризначений в.о. директора КНП Кременецької опорної лікарні Кременецької міської ради Шаюк Ю.А. на догоду Кременецькому міському голові та наглядовій раді прийняв наказ № 170-к від 02.09.22 про визнання таким, що втратив чинність наказ № 169-к від 01.09.22, яким було скасовано наказ № 167-к від 31.08.22 про незаконне звільнення позивача з роботи шляхом скасування наказу про прийняття на роботу. Таким чином, відбулось повторне незаконне звільнення позивача. Протилежною до правомірної дії є неправомірна дія. Правомірна поведінка набуває ознак протиправної, коли суб`єкти правовідносин виходять за її межі, встановлені чинним законом. Для роботодавця, який фактично реалізує себе через уповноважену посадову особу, як суб`єкта в трудових відносинах, такий вихід означає вчинення будь-якої дії, що суперечить тій чи іншій нормі законодавства, або ж вчинення дії, яка законодавством взагалі не передбачена. Отже, вважають, що прийняв на роботу [PERSON] в.о. директора КНП Кременецька опорна лікарня [PERSON] , на підставі наказу № 164-к від 29.08.2022. 31.08.2022 в.о. директора КНП Кременецька опорна лікарня Роман Костів видав наказ № 167-к, яким: 1. Скасувати наказ в.о. директора КНП Кременецька опорна лікарня від 29.08.2022 № 164-к З кадрових питань. Тобто, саме [PERSON] скасував наказ про прийняття на роботі. Дана обставина встановлена судом у рішенні по справі № 569/13017/22. Згодом, 01.09.2022 [PERSON] знову видає наказ за № 169-к, яким скасовує наказ від 31.08.2022 № 167-к. 31.08.2022 відбулось первинне і єдине порушення трудового законодавства, в аспекті трудових прав [PERSON] - відбулась протиправна дія - видання наказу № 167-к від 31.08.2022, можливість видання якого не передбачена трудовим законодавством. Про що й зазначив Суд у своєму рішенні від 02.11.2023. З наведеного вище зацікавлює (з рішення у справі № 569/13017/22) те, що судом всесторонньо досліджено обставину з якою суд пов`язує порушення права на працю і приходить до висновку, що необхідно поновити на роботі [PERSON] , і, це не наказ № 170 від 02.09.2022 [PERSON] , це наказ 167- від 31.08.2022. [PERSON] ,\~на відміну\~від [PERSON] ,\~не здійснив\~порушення трудового\~законодавства,\~яке призвело\~до порушення\~прав [PERSON] \~ [PERSON] \~видав 02.09.2022\~наказ №\~170-к\~1.\~Визнати таким,\~що втратив\~чинність наказ\~в.о.\~директора КНП\~Кременецька опорна\~лікарня від\~01\~вересня 2022\~року №\~169-к\~З кадрових\~питань.\~Судом скасовано\~наказ №\~170-к\~від 02.09.2022,\~оскільки позивач\~просив його\~скасувати. В рішенні\~суду від\~02.11.2023\~№ 569/13017/22\~відсутній причинно-наслідковий\~зв`язок\~між виданням\~наказу №\~170-к\~від 02.09.2022\~та незаконним\~звільненням.\~Натомість,\~такий причинно\~-\~наслідковий зв`язок\~проглядається з\~наказу №\~167-к\~від 31.08.2022,\~яким прямо\~порушено трудові\~права [PERSON] .\~ У судовому засіданні представник відповідача та відповідач [PERSON] дали пояснення, аналогічні змісту відзиву. Крім того, зазначили, що вважають, що вини [PERSON] у протиправному звільненні [PERSON] та [PERSON] немає. Він не звільняв [PERSON] з посади, а лише визнав попередній наказ таким, що втратив чинність, що не може розцінюватися як звільнення працівника. Заслухавши доводи сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] виконував обов`язки директора комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради. 29 серпня 2022 року на підставі наказу №164-к позивача [PERSON] було прийнято з 01.09.22 на роботу в КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на 0,75 ставки лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно- управлінського персоналу постійно, та на 0,25 ставки лікаря-хірурга загальнохірургічного кабінету поліклініки Лікувального відділення Консультативно-діагностичного центру постійно, а також дозволено сумісництво 0,25 ставки за посадою лікаря-статистика адміністративно-управлінського персоналу з 01.09.22 по 31.12.22. 31.08.22 в.о. директора КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради [PERSON] було видано наказ №167-к, у відповідності до якого скасовано наказ №164-к від 29.08.22. Наказом №169-к від 01.09.22 в.о. директором КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради [PERSON] скасовано наказ №167-к від 31.08.22. [PERSON] 01.09.22 та 02.09.2022 виконував обов`язки директора, який наділений повноваженням видати розпорядження про проведення службового рослідування, проте, був у складі комісії яка склала акт про відмову [PERSON] приступити до виконання посадових обов язків. У Акті не зазначені причини відмови [PERSON] приступити до виконання посадових обов`язків. У подальшому він же, як в.о. директора, видав оспорюваний наказ № 170-к від 02.09.2022 за яким визнав таким, що втратив чинність наказ № 169-к від 01.09.2022, згідно якого скасовано наказ від 31.08.2022 № 167-к, яким скасовано наказ № 164-к від 29.08.2022 «З кадрових питань» про прийняття [PERSON] з 01.09.2022 на роботу. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 скасовано наказ № 170-к від 02.09.2022, та відповідно до наказу № 164-к від 29.08 2022, згідно якого прийнято з 01.09.2022 [PERSON] на роботу на посаді 0,75 ставки лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу, постійно та на 0,25 ставки лікаря-хірурга загальнохірургічного кабінету поліклініки Лікувального відділення Консультативно-діагностичного центру, постійно та дозволено сумісництво 0,25 ставки за посадою лікаря-статистика кабінету медичної статистики адміністративно-управлінського персоналу з 01.09.2022 по 31.12.2022, поновити [PERSON] на роботі. Рішення суду набрало законної сили і на момент подачі даного позову виконано. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2024 стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2022року по 02 листопада 2023 року у розмірі 275747\~(двісті сімдесят п"ять тисяч сімсот сорок сім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на користь [PERSON] \~моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень та стягнуто судові витрати. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 за позовом [PERSON] скасовано наказ\~комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області\~№ 200-к від 04 жовтня 2022 року\~«Про звільнення [PERSON] , медичного директора КНП «Кременецька опорна лікарня», з 05.10.2022 за прогул, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України». Поновлено [PERSON] на посаді медичного директора комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області з 05 жовтня 2022 року. Стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області\~на користь [PERSON] заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 472 710 (чотириста сімдесят дві тисячі сімсот десять) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок,\~без вирахування податків і обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати\~та 5 000 (п`ять тисяч) гривень\~спричиненої моральної (немайнової) шкоди. Додатковим рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10.01.2024 за позовом [PERSON] стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради Тернопільської області\~на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 15 992 гривень. КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради було за рішеннями суду сплачено (.а.с.5-24): [PERSON] середній заробіток в розмірі 205876,70 грн., моральна шкода в розмірі 20000 гривень, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та податок з доходів фізичних осіб в розмірі 46034,54 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями; військовий збір 1,5% в розмірі 3836,21 грн., та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) 22% - страховий платіж, який сплачують роботодавці за своїх працівників, працюючих за цивільно-правовими договорами, в розмірі 56264, 44 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Сплачено 992,40 грн. судового збору в дохід держави та 100 гривень судового збору [PERSON] по справі №569/17594/22. КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради було за рішеннями суду сплачено (.а.с.5-24): [PERSON] середній заробіток в розмірі 32075,47 грн., 348456,08 гривень, моральна шкода в розмірі 5000 гривень, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та податок з доходів фізичних осіб в розмірі 7172,15 грн. та 77915,65 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями; військовий збір 1,5% в розмірі 6492,97 грн. та 597,68 грн., та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) 8,41% - страховий платіж, який сплачують роботодавці за своїх працівників, працюючих за цивільно-правовими договорами, в розмірі 3350,99грн. та 36403,92 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Сплачено 4777,10 грн. судового збору в дохід держави та [PERSON] по справі № 601/2484/22. Судові витрати в розмірі 15992,40 грн. Відповідно до змісту\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»; від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та інформаційного листа ВССУ від 27 вересня 2012 року № 10-1389/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права», підстави, умови, порядок, межі й розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну ними підприємству, установі, організації регулюються Гл.\~IX КЗпП України. Відповідно до\~ст. 130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Згідно з п. 8 частини першої\~статті 134 КЗпП\~службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівників на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації. Згідно змісту зазначеної норми та положень\~ст.237 КЗпП\~матеріальна відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини в цьому, у випадках, коли незаконне звільнення або незаконне переведення мало місце за рішенням колегіального органу, керівник цього органу може нести зазначену матеріальну відповідальність в тому разі, коли рішення було прийняте внаслідок його винних протиправних дій. Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 401/1387/17ц, від 03.10.2018, справа № 462/8925/14 посадова особа, яка винна у незаконному звільненні працівника має покрити шкоду, заподіяну установі у повному розмірі. Покликання відповідача та її представника на те, що рішенням Рівненського міського суду від 17.06.2024 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за позовом [PERSON] (справа №569/17594/22) не встановлено вини відповідача у незаконному звільненні та те, що наказом №170-к від 02.09.2022 лише скасовано попередній наказ, а не звільнено [PERSON] з посади, суд вважає необґрунтованими і не бере їх до уваги. Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція передбачає звільнення від доказування обставин, встановлених в мотивувальній частині рішення суду у цивільній, господарській, адміністративній справі, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд зауважує, що доказів на спростування встановлених судовим рішенням у справі №569/17594/22 обставин, у даному судовому засіданні відповідачем та представником відповідача не подано. Щодо суми стягнення, заявленої в позові, суд вважає, що [PERSON] , як керівник підприємства, який незаконно звільнив особу з роботи несе повну матеріальну відповідальність в межах грошової суми, виплаченої [PERSON] у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2022 по 02.11.2023 в сумі 275747,45 гривень без утримання податку й інших обов`язкових платежів та моральної шкоди в сумі 20000 гривень. З них було сплачено: [PERSON] середній заробіток в розмірі 205876,70 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та податок з доходів фізичних осіб в розмірі 46034,54 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; військовий збір 1,5% в розмірі 3836,21 грн., та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) 22% - страховий платіж, який сплачують роботодавці за своїх працівників, працюючих за цивільно-правовими договорами, в розмірі 56264, 44 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Однак, суд вважає, що підлягає задоволенню сума завданої шкоди в розмірі 275747,45 гривень без утримання податку, інших обов`язкових платежів та моральної шкоди в сумі 20000 гривень, яка встановлена рішенням Рівненського міського суду від 17.06.2024 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за позовом [PERSON] (справа №569/17594/22). У задоволенні позову у цій частині, щодо стягнення інших платежів - слід відмовити, оскільки такі виплати не є шкодою, в розумінні\~ст.237 КЗпП України,\~ та середнім заробітком за час вимушеного прогулу. Що стосується позовних вимог про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в сумі 538234 гривень 26 копійок за судовим рішенням про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за позовом [PERSON] (справа №601/2484/22), що визначена рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 за позовом [PERSON] , то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція передбачає звільнення від доказування обставин, встановлених в мотивувальній частині рішення суду у цивільній, господарській, адміністративній справі, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з п. 8 частини першої\~статті 134 КЗпП\~службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівників на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації. В рішенні Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 (справа № 601/2484/22) встановлено, що з врахуванням висновку комісії та пояснень експерта, суд вважає, що наказ керівника, а відповідно і його дії при винесенні наказу, не є протиправними, а натомість лікарем [PERSON] допущені помилки в надані медичної допомоги [PERSON] та комісією рекомендовано директору лікарні звернути увагу на необхідність неухильного дотримання [PERSON] протоколів лікування при надані медичної допомоги пацієнтам. КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2023 року в апеляційному порядку не оскаржило. Така процесуальна поведінка підтверджує його згоду з мотивувальною та резолютивною чистинами рішення суду першої інстанції. З урахуванням того, що у діях відповідача не встановлено вини у незаконному звільненні, то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Окрім цього, слід за правилами\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підтвердження витрат позивача на правову допомогу, суду будуть надані протягом п`яти днів, у відповідності до положень \~ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial