Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 08.08.2024 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа, яка за підсудністю перебувала в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області та була передана на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України, відповідно до Розпорядження в.о. голови суду Ольги Шевченко. Так, представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за: Договором № 2517946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.10.2021 в розмірі 23\~239,80 грн, з яких: 6900,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16339,80 грн сума заборгованості за процентами; за Договором позики № 0979078048 від 21.11.2021 в розмірі 22\~856,00 грн, з яких: 3200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 19656,00 грн сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 3283913301/750461 в розмірі 7200,00 грн, з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5200,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути 53295,80 грн, а також судові витрати. Позов обґрунтовано обставинами: 28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №2517946, відповідно до якого відповідачу було в безготівковій формі надано кредит на суму 6900,00 грн. 13.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір №3283913301/750461, відповідно до якого відповідачу було в безготівковій формі надано кредит на суму 2000,00 грн. 21.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір позики №0979078048, відповідно до якого відповідачу було в безготівковій формі надано позику на суму 3200, 00 грн. 05.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №05052023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитний договір №2517946 від 28.10.2021 на суму 23239,80 грн. 12.08.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №12082022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №3283913301/750461 від 13.11.2021 на суму 7200,00 грн. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу 24/11-22, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором позики №0979078048 від 21.11.2021 на суму 22856,00 грн. Всупереч умовам Кредитних договорів та Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань, та після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки первісних кредиторів, ні на рахунки позивача. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 07.12.2023 позовна заява надійшла до Широківського районного суду Дніпропетровської області разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення по справі. 15.02.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.06.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 937, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 13.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження. Відповідач відзив не надав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. У позові міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про прийняття справи до провадження від 13.08.2024 направлялись судом за вказаним в позові місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач про причини неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. 28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №2517946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу було в безготівковій формі надано кредит на суму 6900,00 грн. Відповідно до п. 9.1. Договору, останній укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтського електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Згідно п. 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту на користь клієнта. Так, в Договорі в п. 2.1. зазначається номер платіжної картки, на яку має бути перерахована сума кредиту: [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2., сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. Відповідно до п.2.4. кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за узгодженими реквізитами. Доказів перерахування кредитних коштів за Договором №2517946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за узгодженою процедурою відповідачу позивачем не надано, клопотання про витребування відповідних доказів не заявлялось. 21.11.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем було укладено Договір позики № 0979078048. Договір укладено за загальним правилом шляхом акцентування оферти від 21.11.2021 на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0979078048 від 21.11.2021. Договір позики містить істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строк користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту тощо. На підтвердження перерахування суми кредиту за вказаним Договором, позивач надає копію квитанції за сплату №120760208 від 21.11.2021. Однак вказаний документ не може прийматися судом як належний та допустимий доказ надання позики в узгодженому розмірі, так як містить суперечності. Зокрема, одержувачем за вказаною трансакцією є чомусь саме Товариство, яке є Позикодавцем, при цьому в графі «призначення платежу» зазначається: «зачисление 3200 грн на карту [NUMBER] » (мовою оригіналу). Фактична картка платника у вказаному документі є карткою, на яку мали б бути перераховані кошти. Вказане розцінюється судом як маніпулятивна практика, яка не відповідає принципу добросовісності. На підтвердження\~перерахування коштів\~за Кредитним\~договором №\~3283913301/750461\~від 13.11.2021 позивач надає копію Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» за вих. № 3902/10 від 26.10.2023. Суд зауважує, що Інформаційна довідка не може вважатися доказом підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу, оскільки дана довідка являється одностороннім документом іншої юридичної особи, а також в ній немає інформації та необхідних даних та реквізитів, які необхідні для первинного документу, що підтверджує надання кредитних коштів.\~ Підставність прав вимоги Позивача до Відповідача підтверджується: Договором факторингу №05052023 від 05.05.2023, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №05052023 від 05.05.2023, Витягом з Реєстру Боржників до Договору; Договором факторингу №24/11-22 від 24.11.2022, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором, Витягом з Реєстру Боржників до Договору; Договором факторингу №12082022 від 12.08.2022, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором, Витягом з Реєстру Боржників до Договору. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Договір позики та кредитний договір, до якого застосовуються положення ЦК України, що регулюють відносини позики, за своєю правовою природою є реальними правочинами, тобто для дійсності такого правочину визначальним є не досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах, а вчинення на основі досягнутої згоди певної фактичної дії, зокрема, передачі грошової суми. Зазначене корелюється з положеннями ЦК України, зокрема, з абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України. Вказане узгоджується і з положеннями спірного Кредитного договору № 2517946 від 28.10.2021. Так, в п. 2.2. Договору зазначається, сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. Відповідно до п.2.4. кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за узгодженими реквізитами. Інші спірні Договори хоча і не містять аналогічних умов, однак, за загальним правилом, не можуть суперечити закону. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав жодних доказів, які підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів та суми позики в розмірах, зазначених в позовній заяві. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed