Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 113358,44 грн заборгованості за договорами: за договором позики №76259296 від 16 вересня 2023 року у розмірі 30600 грн, з яких 9000 грн заборгованості за основною суму боргу, 21600 грн заборгованість за відсотками; за договором позики №4819397 від 01 вересня 2023 року у розмірі 10650 грн, з яких 3000 грн заборгованості за основною суму боргу, 7650 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №7500128 від 04 вересня 2023 року у розмірі 27965 грн, з яких 7000 грн заборгованості за основною суму боргу, 19635 грн заборгованість за відсотками, 1330 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором №103144433 від 09 вересня 2023 року у розмірі 19145 грн, з яких 5000 грн заборгованості за основною суму боргу, 13195 грн заборгованість за відсотками, 950 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором №117553 від 12 вересня 2023 року у розмірі 24998,44 грн, з яких 16667 грн заборгованості за основною суму боргу, 7630,44 грн заборгованість за відсотками, 701 грн - заборгованість за комісією. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 16 вересня 2023 року укладено договір №76259296 про надання позики, заборгованість по якому становить 30600 грн. 01 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір №4819397 про надання позики, заборгованість по якому становить 10650 грн. 14 червня 2021 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеним договорам із відповідачем [PERSON] 04 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №7500128, предметом якого є 7000 грн кредиту, строком на 120 днів, процентна ставка - 2%, комісія - 19% одноразово. 09 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №103144433, предметом якого є 5000 грн кредиту, строком на 120 днів, процентна ставка - 2%, комісія - 19% одноразово. 29 січня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеним договорам із відповідачем [PERSON] 12 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №117553, сума кредиту становить 16667 грн, строком на 112 днів з 12 вересня 2023 року по 02 січня 2024 року, процентна ставка - 240% річних. 22 лютого 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22022024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладених договорів не виконує своїх зобов`язань по поверненню позик та відсотків за користування ними, у неї утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача Дараган Ю.О. просить позов задовольнити. Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи 04 грудня 2024 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК 1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно якого ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики) плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів». 16 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за №76259296, предметом якого є позика на загальну суму 9000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка 2,50%, відповідачем [PERSON] отримано 9000 грн шляхом перерахування на вказаний нею банківський рахунок. 01 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за №4819397, предметом якого є позика на загальну суму 3000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка 2,5%, відповідачем [PERSON] отримано 3000 грн шляхом перерахування на вказаний нею банківський рахунок. Позивач просить стягнути 30600 грн заборгованості за договором позики №76259296 та 10650 грн за договором позики №4819397 з підстав набуття права вимоги по зазначеним договорам відповідно до договору факторингу №14/06/21, при цьому станом на час укладення договору факторингу 14 червня 2021 року вказані договори позики укладеними не були, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 14 червня 2021 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» суперечить ст.514 ЦК України (до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто права кредитора за договорами позики до позивача не перейшли, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача [PERSON] по даним договорам, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Також судом враховується, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке і підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21). Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року. Також судом встановлено, що 04 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №7500128, предметом якого є 7000 грн кредиту, строком на 120 днів, дата повернення - 02 січня 2024 року, процентна ставка - 2%, комісія - 19% одноразово. 09 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №103144433, предметом якого є 5000 грн кредиту, строком на 120 днів, дата повернення - 07 січня 2024 року, процентна ставка - 2%, комісія - 19% одноразово. 29 січня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги по кредитних договорах №7500128 від 04 вересня 2023 року, №103144433 від 09 вересня 2023 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 29 січня 2024 року. 12 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №117553, сума кредиту становить 16667 грн, строком на 112 днів з 12 вересня 2023 року по 02 січня 2024 року, процентна ставка - 240% річних. 22 лютого 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №117553, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги по кредитному договору №117553 від 12 вересня 2023 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 22 лютого 2024 року. Вказані обставини відповідачем [PERSON] станом на 04 грудня 2024 року не спростовані. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитних договорів від 04 вересня 2023 року, 09 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року, та договорів факторингу до них від 29 січня 2024 року, 22 лютого 2024 року,- станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначених договорах від 04, 09, 12 вересня 2023 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] має наступну заборгованість: за кредитним договором №7500128 від 04 вересня 2023 року у розмірі 27965 грн, з яких 7000 грн заборгованості за основною суму боргу, 19635 грн заборгованість за відсотками, 1330 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором №103144433 від 09 вересня 2023 року у розмірі 19145 грн, з яких 5000 грн заборгованості за основною суму боргу, 13195 грн заборгованість за відсотками, 950 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором №117553 від 12 вересня 2023 року у розмірі 24998,44 грн, з яких 16667 грн заборгованості за основною суму боргу, 7630,44 грн заборгованість за відсотками, 701 грн - заборгованість за комісією. Докази на спростування вищезазначених розрахунків заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договорах відсутні, тобто відповідач в порушення умов даних договорів взяті на себе зобов`язання не виконала, кредити та платежі відповідно до договорів не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, остання не виконує умови кредитних договорів ні первинному, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно з ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов вказаних договорів. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. З даних підстав позов підлягає задоволенню частково, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 72108,44 грн заборгованості за вказаними договорами від 04, 09, 12 вересня 2023 року (27965 грн+19145 грн+24998,44 грн=72108,44 грн). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову частково на 63,61 % (72108,44/113358,44*100=63,61) та сплати позивачем 3028 грн судового збору, на користь позивача підлягають стягненню 1926,11 грн судового збору (3028*63,61/100=1926,11). При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: partial