Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.05.2024 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.03.2024 року і до подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що перебувала у зареєстрованому 10.09.2016 року шлюбі з відповідачем, який за рішенням суду від 09.04.2024 року розірвано. Шлюбні відносини між подружжям не склалися та з початку 2022 року разом не проживають. Від шлюбу мають малолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною особою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 18.10.2024 року через Електронний суд представником відповідача подано заперечення на позов, у яких просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що усі факти, які викладені позивачкою у позові щодо її самостійного утримання дітей не відповідають дійсності, оскільки відповідач регулярно здійснює перекази на утримання дітей . 24.10.2024 року через Електронний Суд представником позивачки подано відповідь на відзив, у яких зазначила, що факт отримання від відповідача грошових переказів підтверджує, при цьому звертає увагу на те, що перекази грошових коштів розпочато 15.04.2024 р. Підставою для звернення до суду є належне забезпечення дітей систематичною допомогою з боку батька. Просила залишити без розгляду відзив на позов та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Сторони в судове засідання не прибули, через Електронний Суд представниками сторін подані заяви про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому 10 вересня 2016 року шлюбі, який за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2024 року у справі №766/5014/23 розірвано, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2016 року, рішенням суду у справі №766/5014/23 від 09.04.2024 р. Позивачка та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.05.2024 року у справі №766/3832/24 відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] . Матеріали справи не містять відомостей про дату звернення позивачки до суду із заявою про видачу судового наказу. За відомостями із сайту Судової влади, до суду заява надійшла 13.03.2024 р. Визнано сторонами, не є спірним та вважається доведеним, що відповідачем здійснювалися перекази грошових коштів на утримання дітей, зокрема у червні 2024 р. 800,00 доларів США, 16.04.2024 р. 505,00 доларів США, 28.05.2024 р. 303,00 долари США, 14.06.2024 р. 101,07 доларів США, 01.07.2024 р. 606,00 доларів США, 01.05.2024 р. 606,00 доларів США, 12.05.2024 р. 300,00 доларів США, 15.04.2024р. 303,00 долари США. Відповідач є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду та інших утриманців суду не надано. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньок, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом\~статті 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто,\~СК України\~визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини визначила мінімально гарантований розмір аліментів на двох дітей, відповідачем фактично жодних заперечень щодо вказаного розміру не надано. Заперечення викладені у відзиві фактично зводяться до незгоди із викладенням обставин звернення до суду позивачкою у позові, що не може бути прийнято судом як підстава для відмови у задоволенні позову. Грошові перекази, які здійснювалися відповідачем можуть бути враховані державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду, за умови зазначення призначення платежу аліменти. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), що є мінімально гарантованим розміром аліментів на двох дітей, та на думку суду, є достатнім та справедливим, з огляду на що, позов підлягає задоволенню. Щодо вимог позивачки про стягнення аліментів з дати звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що 13.03.2024 року позивачка зверталась до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про видачу судового наказу, проте ухвалою від 07.05.2024 року по справі № 766/3832/24 їй було відмовлено у його видачі. У зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та просить суд,

Outcome: partial