Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається, зокрема з 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, у якому станом на 15.04.1991 проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом та прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщину. Також спадкоємцем [PERSON] , яка має обов`язкову частку у спадщині, була дочка останнього та матір позивача [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Разом з тим оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Крім цього, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається, зокрема з 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] , позивач та її сестра [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем та відповідно прийняли спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Разом з тим оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких підстав позивач просить: 1) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/18 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 02.10.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 04.11.2024 та визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи. 16.10.2024 відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, у якій просила прийняти дану позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається, зокрема з 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, у якому станом на 15.04.1991 проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом та прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщину. Також спадкоємцем [PERSON] , який мав обов`язкову частку у спадщині, був її чоловік [PERSON] , який подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Разом з тим оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Крім цього, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається, зокрема з 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] , [PERSON] та її сестра [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем та відповідно прийняли спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Разом з тим оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких підстав позивач за зустрічним позовом просить: 1) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/18 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також 16.10.2024 відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, у якій просила прийняти дану позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається, зокрема з 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є [PERSON] та її дві дочки [PERSON] та [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем та відповідно прийняли спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Разом з тим оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких підстав позивач за зустрічним позовом просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/18 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 04.11.2024 зустрічні позовні заяви [PERSON] та [PERSON] прийняті до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічними позовами об`єднані в одне провадження з первісним позовом та визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи. Крім цього, витребувані копії спадкових справ після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у підготовчому засіданні оголошена перерва до 27.11.2024. У підготовче засідання 27.11.2024 позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічними позовами [PERSON] та її представник адвокат Карпа М.М., належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися. Адвокат Карпа М.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її та [PERSON] участі. Первісний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила первісний позов задовольнити повністю. Позовні вимоги за зустрічними позовами визнала повністю з підстав, викладених у зустрічних позовних заявах, та не заперечувала проти їх задоволення. Також не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. У підготовче засідання 27.11.2024 відповідач за первісним та зустрічним позовами, позивач за зустрічним позовом [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зустрічний позов підтримала з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, та просила зустрічний позов задовольнити повністю. Первісний позов та зустрічний позов [PERSON] визнала повністю та не заперечувала проти задоволення указаних позовів. Також не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. У підготовче засідання 27.11.2024 відповідач за первісним та зустрічним позовами, позивач за зустрічним позовом [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зустрічний позов підтримала з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, та просила зустрічний позов задовольнити повністю. Первісний позов та зустрічний позов [PERSON] визнала повністю та не заперечувала проти задоволення указаних позовів. Також не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206\~цього Кодексу. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачами первісного та зустрічного позовів не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічні позови підлягають задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що згідно із інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 722 від 10.07.2024 станом на 01.01.2013 житловий будинок літ. «А» з прибудовою загальною площею 90,5 кв. м, житловою площею 70,2 кв. м, хлів літ. «Б», вбиральня літ. «В», огорожа «1-2», вимощення «І» по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.09.1986 на підставі рішення виконкому № 270 від 29.09.1986, та записано 30.09.1986 в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 208 (а.с. 8). Указані вище обставини також підтверджуються свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30.09.1986 (а.с. 91). При цьому відповідно до виписки із погосподарської книги Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 767 від 11.11.2020 указаний вище житловий будинок станом на 15.04.1991 мав статус колгоспного двору, членами якого були: голова двору [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , [INFO] , - дочка, [PERSON] , [INFO] , зять, [PERSON] , [INFO] , онука, [PERSON] , [INFO] , онука (а.с. 12). Згідно з постановами нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2024 та від 06.09.2024 державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , членами колгоспного двору не проведена (а.с. 15, 16). Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок садибного типу (а.с. 9-11), спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами побудований у 1982 році. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак суд встановив, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] станом на 15.04.1991 належало по 1/6 частці житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод. Згідно з вимогами ст. 49 Закону України «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до\~інформаційного листа\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~№24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як: Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Щодо первісного позову [PERSON] суд зазначає таке. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на належну йому 1/6 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Також відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~1241\~ЦК України\~право на\~обов`язкову\~частку у\~спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Так, спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом була [PERSON] , що підтверджується заповітом від 05.11.2013, посвідченим секретарем виконкому Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрованим в реєстрі за № 61 (а.с. 97). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 32/2020, заведеної після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання нотаріусу у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини (а.с. 94). Крім цього, суд встановив, що [PERSON] , яка є дочкою померлого [PERSON] та є непрацездатною і відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку після смерті спадкодавця, у визначений законом шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с. 101 зв.бік). За таких підстав суд доходить висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину у передбаченому законом порядку. Разом з тим постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. від 19.08.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю (а.с. 105). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст. 1296, 1297\~ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Приймаючи до уваги висновки суду, викладені вище, суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набув право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не встиг здійснити державну реєстрацію належної йому частки даного майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і було успадковане [PERSON] . Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи, що суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право власності на 1/6 частку зазначеного вище житлового будинку\~з надвірними\~будівлями та\~спорудами, суд доходить переконання, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім цього, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 80). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на належну йому 1/6 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому, як встановив суд вище, зазначений будинок мав статус колгоспного двору. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до довідки Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 02-41/333 від 28.08.2024 [PERSON] , який помер [INFO] , на дату своєї смерті був зареєстрований і проживав в житловому будинку, який розташований на [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною вище адресою на реєстраційному обліку були такі особи: [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , [PERSON] , 1959 року народження, [PERSON] , 1984 року народження, [PERSON] , 1982 року народження (а.с. 14). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 80/2024 від 06.09.2024, спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] . Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] після одруження присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 86 зв.бік, 87). Суд встановив,\~що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Підгороднянської сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області №\~02-41/333\~від 28.08.2024(а.с. 14). Разом з тим постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. від 06.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/18 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю (а.с. 93). З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набув право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не встиг здійснити державну реєстрацію належної йому частки даного майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і 1/3 його частина була успадкована [PERSON] . Відтак суд доходить переконання, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо зустрічного позову [PERSON] суд зазначає таке. Як встановив суд вище, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] станом на 15.04.1991 належало по 1/6 частці житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі на належну їй 1/6 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Так, спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON] , що підтверджується заповітом від 11.07.2013, посвідченим секретарем виконкому Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрованим в реєстрі за № 42 (а.с. 72 зв.бік). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1/2014, заведеної після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім цього, [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] та був непрацездатною особою, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку після смерті спадкодавця. Однак [PERSON] у визначений законом строк подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом. За таких підстав суд доходить висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину у передбаченому законом порядку. Разом з тим постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. від 06.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю (а.с. 78). При цьому [PERSON] оформила спадкові права на іншу частину спадкового майна після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31.03.2015 (а.с. 73 зв.бік). З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набула право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не встигла здійснити державну реєстрацію належної їй частки даного майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після її смерті і було успадковане [PERSON] . Відтак суд доходить переконання, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 80). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на належну йому 1/6 частку житлового будинку, який мав статус колгоспного двору та розташований за адресою: [ADDRESS] . Як встановив суд вище, спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом були його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] . Факт родинних відносин позивача [PERSON] та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] після одруження присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 89 зв.бік, 90). Також суд\~встановив,\~що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Підгороднянської сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області №\~02-41/333\~від 28.08.2024(а.с. 14). Разом з тим постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. від 06.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/18 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю (а.с. 93). З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набув право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не встиг здійснити державну реєстрацію належної йому частки даного майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і 1/3 його частина була успадкована [PERSON] . Відтак суд доходить переконання, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо зустрічного позову [PERSON] суд зазначає таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 80). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на належну йому 1/6 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому, як встановив суд вище, зазначений будинок мав статус колгоспного двору. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 80/2024 від 06.09.2024, спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом були його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] . Такі обставини підтверджуються, зокрема свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 84). Суд встановив,\~що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Підгороднянської сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області №\~02-41/333\~від 28.08.2024(а.с. 14). Разом з тим постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. від 06.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/18 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю (а.с. 93). З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набув право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не встиг здійснити державну реєстрацію належної йому частки даного майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і 1/3 його частина була успадкована [PERSON] . Відтак суд доходить переконання, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що первісний та зустрічні позови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved