Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суд м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 24 травня 2016 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Фрунзенським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , останній проживає разом з відповідачем. Позивач послалався на те, що з початком війни в Україні та оголошенням воєнного стану, стосунки між позивачем та відповідачем погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Підтримувати сімейні стосунки вкрай важко, на даний час сторони спільно не проживають, між ними відсутнє взаєморозуміння, має місце розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач вважає збереження сім`ї неможливим, між подружжям втрачено фізичні та духовні зв`язки, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Крім того позивач зазначає, що спору щодо розподілу майна між сторонами немає. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Спору щодо утримання дитини між сторонами немає. Ухвалою Дзержинського районного суду від 18 грудня 2023 відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дзержинського районного суду від 24 квітня 2024 року було надано строк на примирення - шість місяців. Провадження по справі було зупинено. Ухвалою Дзержинського районного суду від 30 жовтня 2024 року провадження по справі було відновлено. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Меркулова Н. А. надала суду заяву, в якій зазначила, що позивач свої позовні вимоги підтримує та просить суд розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Від представника відповідача - адвоката Моісеєнко О. М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обгрунтування якого представник зазначає, що відповідач бажає брати участь у судовому засіданні особисто, але у зв`язку із поганим станом здоров`я не може прибути до суду, крім цього представник відповідача також зайнятий на цей час в Кегичівському районному суду Харківської області по іншій справі №624/1052/24. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо клопотання представника відповідача суд зазначає наступне. За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Представник відповідача до свого клопотання не додає докази того, що саме він приймає участь у судовій справі 624/1052/24, яка розглядається Кегичівським районним судом Харківської області. Довідка, яка долучена на поважність причини неявки відповідача до уваги судом не береться, оскільки вона не є доказом погіршення стану здоров`я саме відповідача. За таких обставин, беручи до уваги неявку в судове засідання відповідача та його представника без поважної причини, їхнє належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання, можливості розгляду справи в спрощеному порядку за наявними матеріалами, в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи потрібно відмовити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та[PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 травня 2016 року, про що Фрунзенським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 141. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача не змінювалось. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 25 листопада 2023 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Під час шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , про що 23.12.2016 року Червонозаводським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис №1421., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.2016 року. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За нормами сімейного законодавства презумується добровільність шлюбу. Згідно з ч.1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.4 ст.56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду спільного господарства з відповідачем не веде, не проживає однією сім`єю та не пов`язаний з нею спільним побутом. Судом було надано час на примирення сторін для їх останього визначення щодо предмету спору. Позивач переконаний у відсутності сенсу в підтриманні сімейних відносин після закінчення строку на примирення, оскільки почав будувати нову сім`ю та вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач мотиви заперечень проти позову не обгрунтував належним чином, примирення неможливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що відповідач по справі не змінював своє прізвище. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 858,88 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням повного задоволення позовних вимог суд приходить до висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved