Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно до складу якого увійшла належна йому земельна ділянка, площею 5,6 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324080500:00:013:0050, яка розташована на території Василівської сільської ради. Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованим в реєстрі за №14 від 15.06.2015, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . Іншим спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину - [PERSON] . На день смерті спадкодавця [PERSON] мала право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки має інвалідність ІІ групи. Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 01.08.2024 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/8 частину земельної ділянки площею 5,6 гектар, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324080500:00:013:0050, що знаходиться на території Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що належала [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №055160 від 11.03.2000, виданого Василівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленою про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, зави про розгляд справи без участі не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що 24.12.2020 Виконавчим комітетом Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області складений відповідний актовий запис №45 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи. Після померлого [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 5,6 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324080500:00:013:0050, яка розташована на території Василівської сільської ради. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2024 за позовом [PERSON] до Коломацької сільської ради, [PERSON] визнано за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, після померлого [INFO] батька- [PERSON] , право власності на 7/8 частини земельної ділянки з кадастровим номером 5324080500:00:013:0050, площею 5,6 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 055160 від 11.03.2000 року, виданого Василівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Рішенням суду встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 055160 від 11.03.2000 року, виданого Василівською сільською радою, померлому [INFO] [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,6 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому вказана земельна ділянка була зареєстрована в установленому порядку з присвоєнням кадастрового номеру 5324080500:00:013:0050. [PERSON] за життя був складений заповіт, посвідчений секретарем Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 15 червня 2015 року, згідно якого все належне йому майно заповідалось - [PERSON] . До першої черги спадкоємців за законом померлого [PERSON] відносились його дружина [PERSON] , донька [PERSON] (позивач), донька відповідач [PERSON] та донька [PERSON] . З огляду на наявність 4 спадкоємців майна померлого [PERSON] , частка, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, становить 1/4, відповідно, розмір обов`язкової частки у спадщині становить 1/8. [PERSON] відмовилась від спадщини, а донька [PERSON] - не прийняла її протягом встановленого строку. Отже, з урахуванням викладеного, частка [PERSON] у спадковому майні як спадкоємця за заповітом складає 7/8 частини, частка Відповідача 2, як спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині - 1/8 частину. Згідно зі ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином зазначеним рішенням суду встановлено наявність у [PERSON] прав на 1/8 частину спірної земельної ділянки, що є предметом позову у даному спорі, як спадкоємиці, що має право на обовязкову частку у спадщині. Полтавською районною державною нотаріальною конторою 23.02.2021 відкрита спадкова справа №76/2021 після померлого [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №76/2021 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом за померлим [INFO] [PERSON] звернулась дочка померлого [PERSON] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/8 частину земельної ділянки із загальної площе 5,60 га. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори від 01.08.2024 №514/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,3. ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,5.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.317, ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За нормами ст.391, ст.392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Враховуючи, що [PERSON] як спадкоємниця першої черги за законом є непрацездатною особою, вона відповідно до положень ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні, а саме: у розмірі 1/8 частини всього спадкового майна. Суд вважає, що неможливість оформлення права власності позивачем на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушує законні права власності на спадкове майно позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved