Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Позов обгрунтовує тим, що підприємство, на підставі ліцензії, надає послуги з постачання теплової енергії населенню м. Черкаси. Вважає, що станом на момент звернення із позовом до суду між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку [ADDRESS] в тому числі і Відповідачем, укладені типові договори: https://tkeck.com.ua/pub з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, в запропонованій підприємством редакції. Однак відповідачі оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснюють в повному обсязі. Дії відповідачів наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом, і впливають на якість наданих послуг. Станом на 01.03.2024 року у відповідачів перед позивачами утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 11072,08 грн.,яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь. Сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до\~ч.ч.1,3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради надає послуги мешканцям м. Черкаси з централізованого опалення та підігріву води. Як вбачається з довідки Департаменту «Центра надання адміністративних послуг» ЧМР від 08.11.2022 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 2 особи [PERSON] , з 03.02.1989 року та [PERSON] , з 25.07.2016. Також судом встановлено, що кв. [ADDRESS] була передана ц у приватну часткову власність в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно з рішенням Придніпровського райвиконкому від 21.01.2003 №13. Органом приватизації було оформлено свідоцтво про право власності на квартиру за вищезазначеною адресою та видано особисто співвласникам 07.07.2005. Спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] . Таким чином на момент розгляду справи, співвласниками кв. [ADDRESS] є [PERSON] - 2/3 частки та [PERSON] - 1/3 частка. Так, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин\~у сфері\~надання житлово-комунальних\~послуг є:\~ споживачі\~(індивідуальні\~та колективні);\~ виконавці\~комунальних послуг.\~ Виконавцями\~комунальних послуг\~є:\~ послуг\~з постачання\~теплової енергії\~-\~теплопостачальна організація;\~ послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В частині З ст. 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника квартири незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Так, у постановах Верховного Суду від 2 квітня 2020 р. у справі № 757/29813/17-ц, 25 червня 2020 року у справі 520/16591/16-ц сформульована правова позиція про те, що факт відсутності реєстрації особи в квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Отже, враховуючи положення ст. ст. 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, позивачем надавалися відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву води, у період з лютого 2019 року по березень 2022 року. З претензіями про ненадання вказаних послуг, надання їх не в повному обсязі або зниження їхньої якості відповідачі до позивача не зверталися. Як вбачається з розрахунку заборгованості за теплову енергію та сум індексу інфляції, 3% річних по о/р [NUMBER] [PERSON] , [ADDRESS] . заборгованість відповідачі перед позивачем становить 11072 грн. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем, оскільки він грунтується на досліджених матеріалах справи, є обґрунтованим, вірним, в ньому відображені всі платежі, які були здійсненні відповідачами на погашення заборгованості Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Слід зазначити, що співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна ( у даному випадку це оплата послуг з опалення квартири та гарячого водопостачання), має право вимагати від іншого співвиасника ( право зворотної вимоги, регрес). Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Верховний Суд у справі 703/2200/15-ц від 19 серпня 2020 року зробив висновок, що якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який ухиляється від обов`язку з утримання квартири, в тому числі і від сплати комунальних послуг. Тому відповідні кошти можуть бути стягнуті з них в судовому порядку за позовом іншого співвласника, який поніс такі витрати за підстав, передбачених цивільним або житловим законодавством. Солідарні відповідачі володіють не часткою майна в натурі, а часткою праві власності на спільне майно у цілому. За таких обставин суд приходить до висновку стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надання послуг з теплопостачання за період з лютого 2019 року по березень 2022 року в сумі 11072,08 грн. Щодо вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 2684 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до сч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №1756 від 19.04.2024 року позивачем за подачу позовної заяви до суду сплачено 2684 грн. судового збору. Оскільки цивільно-процесуальним законодавством не передбаченого солідарного стягнення з відповідачів судового збору, судовий збір в сумі 2684 грн. повинен був бути стягнутий з відповідачів в рівних частинах по 1342 грн. з кожного. На підставі наведеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526,530,610,625 ЦК України, ст.ст.

Outcome: approved