Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту, посилаючись на те, що [INFO] , її дід [PERSON] , склав заповіт, який посвідчений старостою Харлїївського старостинського округу Житомирського району Житомирської області Пеценком Віталієм Анатолійовичем за реєстром № 2/1, на ім`я своєї онуки, тобто її - [PERSON] , [INFO] . [INFO] дід [PERSON] помер. Маючи намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту, на підставі ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України, заявник подала до державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області заяву про прийняття спадщини, але в нотаріальній конторі їй було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена помилка і акцентована її увага на тому, що існує розбіжність в даті народження її померлого діда вказана в заповіті з датою народження зазначеною в свідоцтві про смерть, а саме: замість дати « [INFO] » за свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть, у заповіті зазначено дату народження - « [INFO] ». У зв`язку з такими обставинами нотаріус запропонувала звернутися до суду з метою усунення розбіжностей, а саме не співпадіння дати народження заповідача, що спричиняє труднощі в ідентифікації заповідача та померлого. Тобто, звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності особі документа, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , як заначено в заповіті, це одна і та сама особа та йому належить заповіт, посвідчений старостою Харліївського старостинського округу Житомирського району Житомирської області за реєстром № 2/1 від 12.05.2023 року. Заявник з урахуванням уточненої заяви /а.с.52-53/ просить встановити, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений старостою Харлїївського старостинського округу Житомирського району Житомирської області за реєстром № 2/1, на ім`я [PERSON] , [INFO] належить [PERSON] , [INFO] . Представником Заявника до суду направлено заяву про розгляд справи без їх участі, щодо заявлено клопотання про виклик свідка відмовляються. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлені. Від представника Андрушківської сільської об"єднаної територіальної громади до суду надійшов лист про розгляд заяви без участі їх представника, вимоги заяви визнають. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 2023 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 109. /а.с. 7/ Як вбачається з довідки виконавчого комітету Андрушківської сільської ради № 38 від 11 травня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець села Василівка, Житомирського (Попільнянського) району Житомирської області, постійно проживав та знаходився на утриманні дочки [PERSON] . Разом з нею проживає дочка [PERSON] , яка також доглядала за дідом. /а.с.13/ Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] . /а.с.8/ Відповідно до заповіту посвідченого 12 травня 2023 року посвідчений старостою Харлїївського старостинського округу Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області за реєстром № 2/1, [PERSON] , [INFO] , заповів: свій житловий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 1,2275 га, розташовану на території села Василівка, Васильківської сільської ради та земельну ділянку площею 2,5348 га, розташовану на території села Василівка, Васильківської сільської ради, своїй внучці [PERSON] , [INFO] ./а.с. 6/ Як вбачається з копії посвідки про народження № [NUMBER] , виданого 27 жовтня 1939 року відділом актів цивільного стану, [PERSON] , народився [INFO] , актовий запис № 54. /а.с.9/ Відповідно до довідки Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 133/02-14 від 27 травня 2024 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 26/2024, спадкоємцем за заповітом на майно померлого є його внучка [PERSON] , яка завчасно вступила в права спадкування. /а.с. 11-12/ Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 червня 2024 року виданої Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 139/02-14, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з розбіжностями в даті народження, що спричиняє труднощі в ідентифікації заповідача та померлого. /а.с.10/ Судом досліджено матеріали спадкової справи № 26/2024 заведеної відносно [PERSON] , який помер [INFO] . /а.с.26-51/ У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Так, відповідно до вимог\~ глави 6\~розділу\~ІV\~ЦПК\~України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядає суд за місцем проживання заявника. Пункт 1 Постанови Пленуму\~Верховного\~суду\~України «Про\~судову\~практику\~в справах\~про\~встановлення\~фактів,\~що\~мають\~юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимога пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~(із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності заповіту, підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, \~при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved