Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 27.09.2022 року [PERSON] ознайомився з у мовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. Того ж дня відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. За умовами договору відповідачу [PERSON] надано кредит у виді відновлювальної кредитної лінії із встановленням кредитного ліміту до 200000 грн на строк 12 місяців із пролонгацією, із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 40,8 %. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 12/25, тип - «Універсальна GOLD». Позивач вказує, що відповідач користувалася кредитним лімітом, проте припинила надавати своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тим самим зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 08.08.2024 у неї наявна заборгованість у розмірі 101101,36 грн, яка складається з: 92289,67 грн заборгованість за тілом кредиту; 8811,69 грн заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального провадження із викликом сторін. У судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги підтримала, пояснивши суду що відповідачем не виконуються умови кредитування, заборгованість не погашається, тому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що кредит вона отримала, коштами користувалася, однак у зв`язку із важким матеріальним становищем та воєнним станом, не має можливості погасити заборгованість, вважає, що відсотки за кредитування мали б бути меншими. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 27.09.2022 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, тип платіжної картки «Універсальна GOLD», із встановленим кредитним лімітом до 200000 грн, зі сплатою річних відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 40,8 %, а в разі невиконання зобов`язання - 81.6%, зі строком на 12 місяців із пролонгацією, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-заяві від 21.02.2020, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 12/25, тип - «Універсальна GOLD». Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 1.4. шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Позивач виконав умови договору та надав Відповідачу кредитну картку(-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувалася кредитним лімітом, частково повертала використану суму кредитного ліміту, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 06.09.2023 року відповідач підписала у системі самообслуговування Приват24, за допомогою ОТР пароля Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDNWFC00002643642_01 до Кредитного договору від 06.09.2023. Відповідно до п.1 Додаткової угоди сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до умов та Правил надання послуг наступних змін: тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних 12.0%; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно протягом перших шести місяців з дати укладення додаткової угоди із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця з дати укладення додаткової угоди до дати повного погашення кредиту Згідно п.2 Додаткової угоди Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт користування відповідачем кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема відповідно до виписки за договором №б/н за період 01.10.2022 по 08.08.2024 наявна заборгованість у розмірі 101101,36 гривень, яка складається з наступного: 92289,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8811,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, при цьому про втрату картки відповідач не заявляла, з заявами щодо несанкціонованого використання коштів до банку не зверталася, як встановлено в судовому засіданні користувалася кредитними коштами. Водночас, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] , що відсотки за користування кредитними коштами мали б бути меншими, так їх розмір визначено умовами кредитування, а перебування у скрутному матеріальному становищі та введення в Україні воєнного стану не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення зобов`язання. Окрім того, позивач АК КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] лише заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками, в той час як жодних вимог про стягнення коштів, у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язання (штраф, пеня) позивачем не заявлялось. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором від 27.09.2022, у розмірі 101101,36 гривень, з яких: 92289,67 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8811,69 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved