Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 03.09.2013, згідно з якою відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами договору передбачено обов`язок позичальника погашати боргові зобов`язання за кредитом щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак, в порушення умов договору, відповідач станом на 13.02.2023 має заборгованість у розмірі 36208,29 грн, з яких: 31932,59 грн - заборгованість за тілом кредита, 4275,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі за кредитним договором №б/н від 03.09.2013 та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами: АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки відповідач підписала анкету-заяву №б/н від 03.09.2013, згідно з якою погодилася з тим, що дана заява разом Умовами та правилами надання батьківських послуг та Тарифами обслуговування кредитних карт, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Зобов`язалася виконувати Умови та правила надання батьківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Згідно із витягом зі статуту АТ КБ «ПриватБанк», за рішенням Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року №519 Акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». До кредитного договору позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. З довідки про зміну умов кредитування вбачається, що [PERSON] змінювався кредитний ліміт, останні рази 07.10.2021 (збільшення кредитного ліміту до 32000,00 грн) та 05.04.2022 (зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що [PERSON] було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] (термін дії 07/17), [NUMBER] (термін дії 05/21), [NUMBER] (термін дії 04/24). За розрахунком, наданим банком, заборгованість [PERSON] станом на 13.02.2023 становить 36208,29 грн, з яких: - 31932,59 грн - заборгованість за тілом кредита; - 4275,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Іншого розрахунку заборгованості за вказаним кредитним догов.ором відповідач не надав. З огляду на викладене, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 36208,29 грн (тридцять шість тисяч двісті вісім гривень 29 копійок) за кредитним договором №б/н від 03.09.2013 підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитом з боржника, суд врахував виписку за договором, з якої слідує, що [PERSON] до повномасштабного вторгнення мала заборгованість, яка винила на підставі анкети-заяви №б/н від 03.09.2013, підписаної нею. Починаючи з 03.09.2013, станом на кінець року розмір заборгованості змінювався, останні роки: - станом на 31.12.2017 - 4100,36 грн; - станом на 26.12.2018 - 4483,11 грн; - станом на 27.12.2019 - 3977,16 грн; - станом на 27.12.2020 - 3802,79 грн; - станом на 29.12.2021 - 31983,22 грн. Таким чином, дана інформація сідчить, що відповідач користувалася коштами та станом на 02.08.2022 залишок після операції зазначений 36208,29 грн, що підтверджує наявність заборгованості та підлягає стягненню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM0BP25J від 20/09/2023, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved