Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Договором позики № 2109243195569 від 02.04.2021 року в розмірі 30349 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109243195569. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000 грн. В подальшому, 01.12.2021 року було укладено Договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 2109243195569. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за Договором № 2109243195569. Вказує, що заборгованість за договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачується, у зв`язку з чим у відповідачки обліковується прострочена заборгованість, загальний розмір якої станом на день формування позовної заяви становить 52462 грн., проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30349 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 27349 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою судді від 11.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2109243195569. Згідно п.1.1 Договору, товариство надає позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.3 орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Згідно п.1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а)2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б)починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4а; в)починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.6; г)починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2.65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у в п.1.4в; д)тип процентної ставки фіксована. Як вбачається з листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» 02.04.2021 року здійснено переказ грошових коштів в розмірі 3000 грн. на картку [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за період з 02.04.2021 по 30.11.2021 року сума заборгованості відповідача перед первісним кредитором становить 24390 грн., з яких: тіло 3000 грн., відсотки 21390 грн. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 1-12, за умовами якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором № 2109243195569 від 02.04.2021 року. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за Договором № 2109243195569 від 02.04.2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 52462 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 21390 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 28072, 20 грн. нараховані відсотки згідно умов кредитного договору. Згідно розрахунку ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача станом на 10.08.2024 року становить 52462 грн., однак в позовній заяві товариство просить стягнути 30349 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 27349 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів на підтвердження погашення відповідачкою зазначеної заборгованості у повному обсязі до суду не надано. Оскільки відповідачці надано у позику грошові кошти у розмірі 3000 грн. шляхом перерахування суми позики на банківську картку, вказану нею, суд дійшов висновку щодо стягнення суми позики в розмірі 3000 грн. з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр», як нового позикодавця. Щодо позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення відсотків за договором позики, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Як вбачається з матеріалів справи договір позики укладено на період з 02.04.2021 року по 14.04.2021 року на 16 днів, за вказаний період розмір відсотків становить 960 грн., які і підлягають стягненню. Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки процентів та прострочених процентів за договором позики за період з 18.04.2021 року по 10.03.2023 року задоволенню не підлягають. Крім того, суд також звертає увагу на те, що розмір суми позики складає 3000 грн., тоді як нараховані відсотки 27349 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (7,66%). Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд дійшов до такого. Частиною 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року між ТОВ«Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням загальних зборів від 01.11.2023 року, заявка на надання юридичної допомоги № 306 від 30.07.2024 року, а також Акт № 1 про надання правової юридичної допомоги від 06.08.2024 року. Згідно платіжної інструкції № 0453950000 від 13.08.2024 року АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» отримало оплату на суму 108000 грн., згідно договору надання правової допомоги № 01/07/2024 від 01.07.2024 року. Як вбачається з наданих документів, вказаний договір про надання правової допомоги не містить конкретного предмету правової допомоги. Згідно цього договору АО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. АО зобов`язане надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правовий супровід захисту інтересів; приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються з клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів тощо. З огляду на вказане платіжне доручення не є доказом того, що вказані витрати пов`язані з даною цивільною справою. Тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладена

Outcome: partial