Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, яким просила визнати квартиру [ADDRESS] , її особистою приватною власністю. На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.04.2007 по 01.01.2021. 07.06.2013 року нею на підставі договору купівлі-продажу було придбано вищевказану квартиру за особисті кошти, які їй були наданні її матір`ю [PERSON] шляхом перерахування їх на банківський рахунок. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема і на вищевказану спірну квартиру. Позивач вважає, що оскільки дана квартира була придбана за її особисті кошти, то вона не є об`єктом спільної сумісної власності та не повинна входити до складу спадкового майна після смерті її чоловіка [PERSON] . Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.07.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представниками відповідачів [PERSON] та [PERSON] надано до суду відзиви на позов, згідно яких відповідачі заперечують проти задоволення позову посилаючись на те, що позивачу при укладенні договору нотаріусом було роз`яснено умови даного договору та наслідки його укладення, на даний час договір купівлі-продажу квартири не оскаржувався та є чинним. Позивачем не доведено, що кошти, які вона отримувала згідно довідки від 23.03.2021 року, переказувала їй мати, надходили саме для придбання квартири та те, що саме ці кошти були використані для придбання квартири. Не доведено яке відношення мають інші особи до позивача, які також пересилали кошти, окрім [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, їх розмір не може перевищувати 3000 грн. Витрати щодо проїзду та проживання представника позивача необґрунтовані. . 08.09.2021 року на запит суду від приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представником позивача в свою чергу було надано відповідь на відзив, згідно якого вказав на пропущення відповідачем [PERSON] строків подання відзиву. Переказ коштів позивачу здійснювався декількома платежами, оскільки того вимагало законодавство російської федераці, перерахування коштів декількома особами не спростовує того факту, що ці кошти є особистою власністю позивача. Стороною відповідача не доведено неналежності доказів, а саме довідок про перерахуваня коштів. Розмір судових витрат є достатньо обґрунтованим та підтверджений належними та достатніми доказами. Представниками відповідачів [PERSON] та [PERSON] надано до суду заперечення в яких вказали, що відповідачем [PERSON] було своєчасно подано відзив на позов, позивачем не доведено, що [PERSON] є матір`ю позивача, позивачем не доведено належними доказами отримання коштів в сумі 21000 доларів США, витрати на правову допомогу є недоведеними. Ухвалою від 29.03.2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному та просили їх задовольнити. Відповідачі та їх представники заперечували проти задоволення позову, просили в задовленні позову відмовити, посилаючись на недоведність позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився. Заслухавши сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ; копію договору купівлі-продажу від 07.06.2013 року; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2013 року; копію технічного паспорту на квартиру; довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 23.03.2021 року №R84RUM0JK55PATM3; копію чеків ПриватБанк, копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копію рахунку-фактури; звіт про оцінку ринкової вартості трикімнатної квартири; копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (російською мовою); довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 29.09.2021 року №7AJRFHUPH9H0FKIN), суд приходить до висновку необхідності відмови в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.04.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З договору купівлі-продажу від 07.06.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №567 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила трикімнатну житлову квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 3 даного довору передбачено, що продаж квартири здійснено за 57000 грн., які продавці одержали готівкою повністю від покупця до підписання цього договору. Пунктом 6 даного договору передбачено, що чоловік покупця [PERSON] дав свою згоду на купівлю квартири. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2013 року вбачається, що 07.06.2013 року на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу за позивачем зареєстровано право власності на трикімнатну житлову квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вбачається, що спадщину після смерті останнього прийняла позивач (дружина спадкодавця) та відповідачі (діти спадкодавця). Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1ст. 2 ЦПК України). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України). На підставі ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першоїстатті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Установлено, що предметом спору є житлова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка придбана позивачем під час перебування у шлюбі з [PERSON] , а тому до спірних правовідносин слід застосовувати СК України. Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зістаттею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і особа не зобов`язана доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Конструкція норми статті 60 СК Українисвідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження№ 14-325цс18). Також Верховний Суд у постанові від 12.02.2020 року у справі № 725/1776/18 вказав, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно правового висновку , викладеного Верховним Судом у постанові від 18.01.2023 року у справі 359/441/20, у сімейному законодавстві України встановлено спростовну презумпцію спільності майна подружжя, яка полягає у тому, що майно, набуте за час шлюбу, вважається об`єктом права спільної сумісної власності (виключення зазначені устатті 57 СК України), допоки одним із подружжя, який це заперечує, не доведено інше. Статтею 57 СК України визначено перелік видів особистої приватної власності одного з подружжя та підстави її набуття. За змістом вказаної статті особистою приватною власністю дружини, чоловіка, серед іншого, є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Відповідно сам по собі факт придбання спірного майна за час шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимогст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Оцінка надається як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вказана квартира придбана нею за особисті кошти, отриманні від матері шляхом перерахування на банківський рахунок в Україну з російської федерації. Однак, в даному випадку суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустими доказами того факту, що спірну житлову квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було придбано позивачем за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. Так,\~надані стороною\~позивача довідки\~АТ КБ\~«ПриватБанк» від\~23.03.2021\~року №R84RUM0JK55PATM3, від 29.09.2021\~року №7AJRFHUPH9H0FKIN,\~а також\~копії чеків\~ПриватБанк лише\~підтверджують факт\~перерахуваня коштів,\~по яким\~отримувачем була\~позивач [PERSON] :\~21.03.2013\~року \~5000\~доларів США\~ [PERSON] ,\~21.03.2013\~року \~5000\~доларів США\~ [PERSON] ,\~21.03.2013\~року \~3000\~доларів США\~ [PERSON] , 21.03.2013 року 5000 доларів США [PERSON] , 18.04.2013 року 3000 доларів США [PERSON] . Разом з тим, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження ті факти, що дані кошти надавались позивачу саме в особисту власність (а не власність подружжя), саме для придбання квартири та те, що саме ці кошти були використані для придбання квартири. Не спростовуються висновки суду щодо недоведеності позовних вимог й показаннями свідків. Так, з показань свідка [PERSON] лише вбачається, що вона, працюючи головним бухгалтером Управління ветеринарної медицини в Баштанському району, лише чула неодноразово від [PERSON] , який працював керівником даної установи, що дана квартира належить його тещі. З показань свідка [PERSON] лише вбачається, що будучи продавцем вищевказаної спірної квартири умови продажу квартири вона обговорювали по телефону з матір`ю позивача [PERSON] , однак покупцем квартири по договору виступала саме позивач та саме від неї вона отримала кошти за продану квартиру. В свою\~чергу,\~з показань\~свідка [PERSON] лише вбачається, що він працював водієм Управління ветеринарної медицини в Баштанському району та в ході розмов від [PERSON] , який працював керівником даної установи, він неодноразово чув, що теща має намір купити квартиру в м. Баштанка, в зв`язку з цим перевела кошти на банківський рахунок та за дорученням [PERSON] він відвозив [PERSON] до банку з метою зняти кошти. Показання вищевказаних свідків не є достатніми для підтвердження обставин, що є предметом доказування у даній справі. Таким чином, з огляду на недоведеність позовних вимог, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed