Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

02 липня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Суворова\~С.М. звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить суд звільнити з під арешту частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , записи про що внесені до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Світловодською міською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області за реєстраційними номерами обтяження: №\~7522539 від 08 липня 2008 року, №\~7522577 від 08\~липня\~2008 року на підставі ухвали Світловодського міського суду Кіровоградської області б/н від 14 жовтня 1996 року. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва на спадщину, виданого 05 вересня 2018 року Світловодською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим №\~2-711 та рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області №\~401/1978/23 від 14\~вересня\~2023\~року. Зазначає, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна (довідка №\~356225158 від 28 листопада 2023 року) Світловодською міською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області накладено арешт: на частини будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] (номер обтяження 7522539 від 08 липня 2008 року на підставі ухвали Світловодського міського суду Кіровоградської області б/н від 14\~жовтня 1996 року; на частини будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] (номер обтяження 7522577 від 08 липня 2008 року на підставі ухвали Світловодського міського суду Кіровоградської області б/н від 14\~жовтня 1996 року. Зазначений арешт було накладено в забезпечення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселенні та стягнення боргу. У державного реєстратора відсутні відомості про скасування заходів забезпечення позову, а позивач, яка є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , позбавлена можливості здійснити його відчуження, що зумовило звернутися з позовом до суду. (а.с.7-6) Ухвалою судді від 25 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним цивільним позовом, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. (а.с. 27-28) Відповідачі правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Представник позивача адвокат Суворова С.М. та позивач в судове засідання не з`явилися, представником скеровано до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. \~(а.с. 47) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] на розгляд справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог ч.\~10 ст. 187 ЦПК України. (а.с. 31, 35, 40, 44, 50) При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не подали відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05\~вересня\~2018 року №\~2-711 [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею майна [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , а саме частини житлового будинку з відповідною частиною прилеглих надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Світловодського міською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 05 липня 2004 року за реєстром №\~2-976 та зареєстрованого Світловодським МБТІ 16 липня 2004 року, номер запису 410 в книзі 3, що підтверджується архівною довідкою від 25 липня 2018 року № 913 виданою Світловодським МБТІ. (а.с. 8-9) 05 вересня 2018 року на підставі свідоцтва про спадщину №\~2-711 за [PERSON] за № 27773977 зареєстровано право власності на частину житлового будинку загальною площею 82,1 кв.м., житловою площею 47 кв.м. з надвірними будівлями: літньою кухнею «Б», гаражем «В», сараєм «Г,Д», вбиральнею «Ж-1», скважиною «К», огорожею «N», вимощенням за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №\~136614986 від 05\~вересня\~2018\~року.\~(а.с.\~10) Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2023 року у справі №\~401/1978/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] . (а.с.\~11-14) 23 листопада 2023 року на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2023 року №\~401/1978/23 за [PERSON] за № 52695452 зареєстровано право власності на частину житлового будинку загальною площею 82,1 кв.м., житловою площею 47 кв.м. з надвірними будівлями: літньою кухнею «Б», гаражем «В», сараєм «Г,Д», вбиральнею «Ж-1», скважиною «К», огорожею «N», вимощенням за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав за №\~356009508 від 27 листопада 2023 року. (а.с.\~15) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №\~356225158 від 28 листопада 2023 року на частину будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] накладено арешт на підставі ухвали Світловодського міського суду Кіровоградської області від 14 жовтня 1996 року за реєстраційними номерами обтяження 7522539 та 7522577 від 07 липня 2008 року. (а.с. 16-17) Згідно з ухвалою Світловодського міського суду Кіровоградської області від 14 жовтня 1996 року в забезпечення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] накладено арешт на частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . (а.с. 18) 24 січня 1997 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, виселення та стягнення боргу Світловодським міським судом Кіровоградської області ухвалено рішення яким зобов`язано відповідачів [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] та [PERSON] негайно звільнити та виселити їх разом з неповнолітньою [PERSON] , 1979 року народження, зобов`язано їх передати [PERSON] ключі від зазначеної квартири. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 2000 доларів США або 3\~800\~гривень. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 238 гривень 50\~коп. судових витрат. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] недоплачене держмито в сумі 1\~227 гривень в доход держави. В позові [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребуванні документів з незаконного володіння відмовлено. Питання щодо зняття арешту з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який було накладено в порядку забезпечення позову, не вирішено. Відповідно до інформаційного листа відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) від 29 листопада 2024 року №\~44966 повідомлено суд, що згідно проведено перевірки станом на 29 листопада 2024 року виконавчі документи, де сторонами виконавчого провадження є [PERSON] та [PERSON] для примусового виконання не надходили. (а.с.\~51) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, представник позивача [PERSON] адвокат Суворова С.М. зазначила, що заходи забезпечення позову, що полягали в накладенні арешту на нерухоме майно, порушує права власника, створює їй, як власнику, перешкоди на розпорядження належною їй нерухомістю, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд. Згідно з абз.\~5 ч.\~1 ст.\~2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або таких, що виникли з правочину. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, вказаною нормою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує, висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. За змістом положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на описане майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №\~5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд переконаний, що продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави наявності заборони на відчуження належного на праві приватної власності [PERSON] житлового будинку не мають місця, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна, порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості розпорядитись належним майном на власний розсуд, підстави дії обтяження на майно відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони відчуження нерухомого майна, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд, відповідно до ст.\~141 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, залишає судові витрати фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved