Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

АТ "КБ "ГЛОБУС" звернулося в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.02.2018 в розмірі 97042,70 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 07.02.20218\~між відповідачем\~таАТ "КБ "ГЛОБУС" було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до вказаного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 56000 грн. зі сплатою 36% річних. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.03.2024 допустив заборгованість в розмірі 97042,70 грн., з яких: 54858,15 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 42184,55 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності та в разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце, розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подав. За погодженням представника позивача, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.627\~ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629\~ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509\~ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань. З матеріалів справи встановлено, що 07.02.2018 [PERSON] підписав заяву-анкету про приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "ГЛОБУС", паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких отримав кредит в розмірі 56000 грн. Підписавши заяву-анкету на приєднання до договору, відповідач підтвердив, що на момент укладання договору він ознайомився з повним його текстом (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погодився зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання договору, що підтверджується підписом у заяві. Згідно заяви-анкети та паспорту споживчого кредиту, які підписані сторонами, від 07.02.2018, розмір відсоткової ставки становить 0,000001% річних на пільговий період користування (30 днів) та 36% річних на інший період користування. В подальшому, у зв`язку зі зміною економічної ситуації, погіршенням фінансового стану банківської системи та з метою недопущення збитковості наданої послуги, з врахуванням положень договору, відсоткову ставку було збільшено спочатку до 42% річних, а в подальшому до 46,8% річних. Банк свої обов`язки виконав, надавши позичальнику в розпорядження грошові кошти, а відповідач умови щодо повернення кредиту порушив, прострочивши повернення чергової частини позики. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. З виписки за договором №2625/46309/376/UAH за період 07.02.2018-01.03.2024 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, за вказаним договором здійснювлося часткове погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ "КБ "ГЛОБУС". Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "КБ "ГЛОБУС" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором. Оскільки за договором, укладеним між АТ "КБ "ГЛОБУС" та [PERSON] , останній взяв на себе зобов'язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 54858,15 грн. за простроченим тілом кредиту. При вирішенні спору судом враховується, що відповідач здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були нерегулярними та в недостатньому розмірі, остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 08.06.2018 в сумі 2150 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Таким чином суд приймає до уваги, що відповідач частково виконував умови договору. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримав кредит зі сплатою щорічно 0,000001%, крім того кредитним договором було передбачено процентну ставку, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, яка становила 36%, 42%, 46,8% річних, у відповідні періоди. Оскільки [PERSON] зобов`язання щодо повернення кредиту порушив, то з нього підлягає стягненню і заборгованість за відсотками. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 01.03.2024 року [PERSON] допустив заборгованість в розмірі 97042,70 грн., з яких: 54858,15 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 42184,55 грн.\~ - прострочена заборгованість по процентам. Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 97042,70 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до наданих доказів вбачається, що 01.02.2024 між АТ "КБ ГЛОБУС" та адвокатом Прохоренко В.П. було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010224 та адвокат взяв на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу. З акту №22/427 прийому-передачі послуг за договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 та платіжної інструкції кредитового переказу коштів №5432 від 23.08.2024 встановлено, що АТ "КБ "ГЛОБУС" понесено 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа №905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа №922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved