Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

16 серпня 2024 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Гадяцької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що на підставі рішення Гадяцької міської ради Полтавської області від 21.01.1991 року №20 [PERSON] видано ордер на службову квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира є неприватизованою та перебуває у її законному користуванні на підставі ордеру № 74 від 04 лютого 1991 року, виданого виконавчим комітетом Гадяцької міської ради народних депутатів, ордер видано на моє ім`я, склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після отримання ордеру [PERSON] зареєструвала в ній своє місце проживання. Згідно акту встановлення поштової адреси квартири в одноповерховому багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] постійно діючої комісії з розгляду питань житлово-комунального господарства, містобудування та будівництва при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради від 13 грудня 2022 року, комісією встановлено, що відповідно до інформації, наданої завідувачем сектору комунальної власності виконавчого комітету Гадяцької міської ради, квартира [ADDRESS] є службовою та перебуває в комунальній власності Гадяцької міської територіальної громади. З 05 лютого 1991 року у вищевказаній квартирі зареєстрована та фактично проживає [PERSON] . На день перевірки, комісією встановлено, що фактична адреса квартири, в якій [PERSON] , зареєстрована та проживає: [ADDRESS] . Таким чином,\~вона на\~законних підставах,\~як квартиронаймач,\~проживає у\~квартирі за\~адресою:[ADDRESS] .\~ У вказаному житловому приміщенні також зареєстровані її племінники: [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] \~хоча є\~зареєстрованим за\~адресою:[ADDRESS] , але фактично в даній квартирі більше десяти років не проживає, його особистих речей у квартирі немає. [PERSON] веде аморальний спосіб життя. Фактичне місце його проживання невідоме. Разом з тим, враховуючи, що відповідач [PERSON] понад рік не проживає у неприватизованій, службовій квартирі, в якій [PERSON] є квартиронаймачем, його місце реєстрації у вказаному житлі є формальністю. [PERSON] повністю несе всі витрати по утриманню та сплаті комунальних послуг за квартиру. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі порушує її права та законні інтереси і створює незручності, оскільки вона змушена сплачувати додаткові комунальні послуги. Актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.08.2022, 15.08.2023, 04.08.2023, 18.06.2024 підтверджується, що [PERSON] понад рік не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. Права і обов`язки членів сім`ї наймача передбачені ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій\~відсутності наймача\~або членів\~його сім`ї\~за ними\~зберігається жиле\~приміщення протягом\~шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (зі змінами та доповненнями), передбачено, що відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Outcome: approved