Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони з 16.03.2023 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №430. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2024 року подружні стосунки між сторонами погіршились і у вересні 2024 року будь-які стосунки припинилися. Відповідач [PERSON] разом з позивачкою та малолітнім сином разом не проживає. Малолітній син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, однак [PERSON] не надає жодної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у його вихованні. А тому, позивачка змушена була звернутися з позовом до Черкаського районного суду про стягнення аліментів на її користь, на утримання малолітнього сина [PERSON] . Позивач зазначає, що на її утриманні на даний час знаходиться малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та вказує, що на даний час не має можливості працювати та забезпечувати себе, оскільки знаходиться у декретній відпустці, а тому у відповідності до ч.2 ст.84 СК України, на її користь підлягає стягненню з відповідача аліменти на її утримання. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 01.10.2024 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] на адресу суду не надано, будь-які клопотання до суду не надходили. Відповідача про розгляд справи було повідомлено у встановленому законом порядку, про що є підтвердження у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.03.2023 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №430, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу малолітньому синові та дружині, у розмірі заявленому позивачем, а докази, які спростовують даний факт [PERSON] , суду не надав. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є обґрунтованими та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved