Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

12 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 07 травня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №555. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою від 25 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Надано відповідачеві 15-ти денний строк з моменту отримання копії ували для подання відзиву. Засідання по справі призначено на 28 жовтня 2024 року та пізніше відкладено на 28 листопада 2024 року. 28 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшла заява, у якій вона просить відкласти розгляд справи на іншу дату, та визнати явку позивача у судове засідання обов`язковою. 28 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача надійшла заява адвоката Ярмоловича Олексія Євгеновича, у якій заявник просив здійснити розгляд справи за відсутності позивача та його представника з огляду на те, що він перебуває на військовій службі. У судове засідання по справі, призначене на 28 листопада 2024 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року заяву [PERSON] про визнання явки позивача у наступне судове засідання обов`язковою залишено без задоволення. Також, ухвалою суду від 28 листопада 2024 року заяву [PERSON] про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено розгляд справи на 04 грудня 2024 року. У судове засідання, призначене на 04 грудня 2024 року з`явилася [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони спору перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 травня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №555, актовий запис №555, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У заяві представника позивача адвоката Ярмоловича Олексія Євгеновича до суду 28.11.2024 року заявник вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить не надавати строк для примирення. У судове засідання, призначене на 04 грудня 2024 року з`явилася [PERSON] та не змогла чітко висловити свою позицію щодо розірвання шлюбу. Вказала, що не зрозумілим для неї залишається питання про те, чому [PERSON] не повідомив її про свої наміри розірвати шлюб. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння та любові втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. З огляду на те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, заперечував проти примирення, а позивачка не висловлювала чітку позицію щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалась остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved