Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

01.07.2024 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: орган опіки та піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що 20 червня 2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Заячицівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. На даний час шлюб між ними розірвано. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 року, ще до подачі заяви про розірвання шлюбу, матір дитини [PERSON] залишила чотирирічного сина, позивача, і переїхала жити у інше місто. Увесь цей час його син фактично проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] (за цією адресою і зареєстрований). У будинку також зареєстровані і проживають баба - [PERSON] та дід - [PERSON] , який з 2022 року і по даний час перебуває на службі у ЗСУ. Житлові умови для дитини хороші. Син має свою кімнату обладнану усім необхідним для навчання та відпочинку, що підтверджується актом обстеження умов проживання житла. Він займається вихованням свого сина, виконує свої обов`язки, піклується про його фізичний і духовний розвиток, про його навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, купує усі необхідні для нього речі, проводить з дитиною дозвілля, створює усі належні умови для отримання освіти. Спиртні напої він не вживає, веде здоровий спосіб життя, хоча офіційно не працевлаштований, але має дохід, оскільки працює за цивільно правовими договорами. В свою чергу, відповідачка залишила без належної батьківської уваги свого сина, ніяким чином не бере участі в його вихованні та утриманні. Фактично мати дитини самоусунулася від виховання сина та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 03.07.2024 року судом було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та зобов`язано орган опіки та піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області надати суду висновок у справі про доцільність чи недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, що був наданий суду. Ухвалою суду від 28.08.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав, викладених у позовній заяві. Просили позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх спільної дитини. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , пояснила, що вона аліменти не платить, з дитиною не спілкується, вважає, що дитині буде краще з батьком, проживає окремо протягом останніх 5 років. У судове засідання 26.11.2024 року не прибула, хоча їй було відомо про те, що у вказаному засіданні має з?ясовуватися думка дитини. Судом ухвалено відмовити відповідачці у визнанні позову та постановлено провести судовий розгляд справи в повному обсязі із дослідженням всіх доказів. У судовому засіданні представник третьої особи підтримала позовні вимоги позивача, зазначила, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчання та виховання, не забезпечує харчуванням і необхідним медичним доглядом, не сплачує аліменти, проживає окремо. Дитина бажає проживати з батьком та не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, думку малолітньої дитини, дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України у п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) у п.16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 09.09.2019 року, що набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11-13). Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.05.2015 року (а.с. 10). Відповідно до довідки Затурцівської сільської ради від 19.08.2024 року № 220, відповідачка [PERSON] з 2019 року по даний час не зареєстрована і не проживає в [ADDRESS] (а.с.14). Дитина проживає з батьком [PERSON] , в [ADDRESS] , умови проживання дитини належні, в будинку чисто, наявні продукти харчування, кімнати облаштовані необхідними меблями, в [PERSON] є власна кімната, в якій є все необхідне, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 18.06.2024 року (а.с. 16). Як вбачається із довідок Закладу загальної середньої освіти «Маньківський ліцей» № 46 від 18.06.2024 року та КНП «Затурцівська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Затурцівської сільської ради № 95/1-13 від 21.06.2024 року вихованням, навчанням, вирішенням шкільних питань, а також відвідуванням медичного закладу, з дитиною [PERSON] займається тільки батько [PERSON] , матір - [PERSON] жодного разу не цікавилась навчанням сина (а.с. 15, 17). Рішенням виконавчого комітету Затурцівської сільської ради від 27.08.2024 року № 80 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її сина - [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, що з 2019 року матір з дитиною не проживає і не спілкується, аліменти на її утримання не платить. Дитина підтримує позов батька, хоче і надалі проживати і виховуватись ним, не спілкується з матір`ю. Сама [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 40-42). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] виявляє байдуже ставлення до дитини, не бере участі у вихованні дитини, його утриманні, не цікавиться навчанням та здоров`ям, тобто нехтує своїми батьківськими обов`язками. Малолітній [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо позбавлення його матері батьківських прав відносно нього, зазначив, що проживає із батьком і бажає проживати з ним. Він не бажає бачити матір та спілкуватися з нею, не має з нею контакту. Матір тривалий час проживає окремо, не надає коштів на його прожиття, не цікавиться навчанням, успіхами та станом здоров`я. Він не пам`ятає періоду, коли вони проживали разом. Вказане, на думку суду, свідчить про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виховання дитини, переклала вказаний обов`язок на батька, та не вживає заходів для зміни своєї поведінки і не бажає виконувати свої батьківські обов`язки належним чином, про що свідчать ряд досліджених судом належних доказів, пояснення дитини та самої відповідачки, яка визнає позовні вимоги. Доказів вжиття будь яких заходів для налагодження емоційного контакту з дитиною чи прагнення до цього, а також поважності причин неможливості створення належних умов для проживання дитини, його утримання, забезпечення отримання ним освіти, піклування про здоров`я, тощо, відповідачка не надала. Хоча судом було роз`яснено відповідачці наслідки позбавлення її батьківських прав відносно дитини. З огляду на вищевикладене, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина - [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] . При цьому суд виходить з інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved