Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

12.08.2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 48696,65 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.07.2023 відповідач звернулася до первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»), який в подальшому відступив право вимоги за вказаним договором позики позивачу, з метою грошової позики, у зв`язку з чим підписала договір позики №76559543 та ознайомилася з текстом правил надання грошових коштів у позику, повністю погодилася на умови договору позики. [PERSON] отримала позику у розмірі 10500 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконала, а тому допустила порушення зобов`язання. Згідно укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №76559543 від 16.07.2023. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 14.06.2021 до договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 36093,75 грн., з яких 10500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25593,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. 17.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] було укладено Договір позики №5852895. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника. 13.12.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13-12/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 13.12.2023 року до Договору факторингу №13-12/2023 від 13.12.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4870,50 грн., з яких: 1500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3370,50 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. 26.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір №6801308 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частин 6 та 8 статей 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С6740», відповідно до Правил надання коштів у позику, на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно п. 1.3. договору споживчого кредиту сума кредиту складає 3000 грн. Відповідно до п. 1.4. договору споживчого кредиту, строк кредиту 360 днів без можливості пролонгації, відповідно до п. 1.5. договору споживчого кредиту, процентна ставка фіксована 1,99 % в день, знижена процентна ставка 1,095% застосовується, якщо споживач до 26.07.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (п. 1.5.2. договору споживчого кредиту). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором споживчого кредиту виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 13.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13022024, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитним договором відповідно до реєстру боржників, про що відповідача повідомлено шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні договору споживчого кредиту, відповідного повідомлення. До ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором споживчого кредиту у розмірі 7732,40 грн, яка складається з суми кредиту 3000 грн, суми процентів за користування кредитом 4732,40 грн, а всього 7732,40 грн. Відповідач не здійснювала оплат в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, порушила умови кредитних договорів, в добровільному порядку не погашає, у зв`язку з чим станом на 12.08.2024 загальний розмір заборгованості за кредитами складає 48696,65 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловлено згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгами поштових відправлень із офіційного сайту Укрпошти, поштовими відправленнями з відмітками про повернення «за закінченням терміну зберігання», оголошенням про виклик до суду, жодних заяв чи клопотань до суду не направила, свого представника до суду не направила, про причини неявки не повідомила. (а.с.81-82, 87-90, 95) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.08.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, а також встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 73) Ухвалою суду від 29.11.2024 вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору позики №76559543 від 16.07.2023, який укладено між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , позикодавець зобов`язався передати відповідачу грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався їх повернути та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, погодився, що до моменту підписання договору позики він вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику. Відповідно до договору позики сума позики становить 10500 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, стандартна процентна ставка (базова) 2,5% в день, знижена процентна ставка 0,625% в день. Згідно п.15 договору, знижена процентна ставка (0,625%) припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка (2,5%), в такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики (30 днів). (а.с. 10-12) Згідно договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 який укладено між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» а також додаткових угод № 2, №16 та акту прийому-передачі реєстру боржників останньому за плату передано право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 36093,75 грн. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, що формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. (а.с. 14-18) Як вбачається з Витягу з реєстру боржників №14 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №76559543, загальна сума заборгованості 36093,75 грн., в тому числі: 10500 грн. - основний борг; 25593,75 грн. - відсотки. (а.с. 19) Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №76559543 від 16.07.2023, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». (а.с. 20) Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 17.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики №5852895. Договір позики підписано електронним підписом позичальника шляхом зазначення одноразового ідентифікатора. Згідно умов вказаного договору, позикодавець перераховує позичальнику грошові кошти у розмірі 1500 грн. на картковий рахунок позичальника, а той в свою чергу зобов`язується повернути таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти. Строк позики 80 днів до 05.10.2023, акційна процентна ставка становить 1,25% на день, базова процентна ставка становить 2,49% на день, основна процентна ставка становить 3,00% на день, тип ставки фіксована, акційна або базова процентні ставки застосовуються протягом 1 (першого) розрахункового періоду строком 30 днів, основна процентна ставка застосовується протягом 2 (другого) розрахункового періоду строком 50 днів. Зазначене також підтверджується паспортом позики, розрахунком за договором та графіком обов`язкових платежів. (а.с. 26-35) 13.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13-12/2023, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача. (а.с. 36-37) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 13.12.2023 до Договору факторингу №13-12/2023 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №5852895 в розмірі 4870,50 грн., з яких: 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3370,50 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 39) Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №5852895, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с. 40) Судом встановлено, що 26.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №6801308 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С6740», відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.5 вказаного договору, сума кредиту складає 3000 грн, строк кредиту 360 днів без можливості пролонгації, за користування кредитом діє відсоткова ставка в розмірі 1,99% в день та знижена відсоткова ставка в розмірі 1,095%, яка застосовується, якщо споживач до 26.07.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. (а.с. 45-49) Згідно з паспорту споживчого кредиту встановлено, що сума кредиту складає 3000 грн, строк кредиту 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 726,35% (1,99% в день), зі зниженою процентною ставкою 399,49% річних (1,095% в день), який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 26.06.2023. (а.с. 51-52) Відповідно до умов договору факторингу від 13.02.2024 №13022024, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу за цим договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. (а.с.53-54) Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №13022024 від 13.02.2024 ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників на виконання п.1.2 договору факторингу №13022024. (а.с. 55) Із витягу з реєстру боржників від 13.02.2024 вбачається, що від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за договором споживчого кредиту №6801308 до [PERSON] у сумі 7732,40 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4732,40 сума заборгованості за відсотками. (а.с. 56) Згідно розрахунку заборгованості за договором №6801308 про надання споживчого кредиту, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с. 57) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року по справі № 300/438/18. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18. Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Щодо стягнення заборгованості за договором позики №76559543. Підписавши договір позики відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, за якими вона отримує від позичальника грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного договору позики відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 12.08.2024 утворилася заборгованість в сумі 10500 грн за тілом кредиту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором позики, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов договору позики №76559543 від 16.07.2023 укладеного між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , останній надано позику в розмірі 10500 грн строком на 30 днів, тобто до 15.08.2023. За користування кредитом, у зв`язку із невиконанням умов договору, клієнт сплачує базову процентну ставку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п. 6 договору передбачено, що продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника шляхом укладення додаткової угоди. В матеріалах справи відсутні докази продовження строку користування позикою шляхом укладення додаткової угоди чи будь яким іншим способом між первісним кредитором та відповідачем. Відтак, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів з 16.07.2023 по 15.08.2023. Залишок за тілом кредиту 10500 грн х 2,5% х 30 днів = 7875 грн. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом з [PERSON] поза визначеними договором строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду, а відтак суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за договором позики №76559543 від 16.07.2023 у розмірі 18375 грн, з яких: 10500 грн заборгованість за тілом кредиту, 7875 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Щодо стягнення заборгованості за договором позики №5852895. Підписавши договір позики відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, за якими вона отримує від позичальника грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного договору позики відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. На підставі наведених правових норм, беручи до уваги те, що договір позики №5852895 від 17.07.2023 підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, наявність якого разом з електронним підписом первісного кредитора підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору позики №5852895 від 17.07.2023, та про те, що позичальник [PERSON] всі умови договору цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Таким чином, оскільки договір позики №5852895 від 17.07.2023, який підписаний сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, суд приходить до висновку про те, що між первісним кредитором та [PERSON] як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. З урахуванням наведених норм законодавства та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши позику у\~розмірі 1500\~грн,\~на строк\~користування 80\~днів,\~під базову\~процентну ставку\~2,49%\~на день\~протягом першого\~розрахункового періоду\~(30\~днів)\~та основну\~процентну ставку\~3%\~на день\~протягом другого\~розрахункового періоду\~(50\~днів),\~належним чином\~не виконала\~взяті на\~себе кредитні\~зобов`язання,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 4870,50 грн, з яких: 1500 грн заборгованість за тілом кредиту, 3370,50 грн заборгованість за процентами за користування позикою. Щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №6801308. Судом встановлено, що між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем 26.06.2023 укладено договір №6801308 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 гривень, строком кредиту 360 днів без можливості пролонгації, за користування кредитом діє відсоткова ставка в розмірі 1,99% в день та знижена відсоткова ставка в розмірі 1,095%, яка застосовується, якщо споживач до 26.07.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Підписавши 26.06.2023 договір про надання споживчого кредиту, відповідач взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. На підставі вищевказаного договору про надання споживчого кредиту відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі Судом встановлено, що відповідач належно не виконувала зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, матеріали справи не містять докази щодо погашення заборгованості відповідачем. Розрахунком заборгованості підтверджується розмір заборгованості, яка станом на 30.06.2024 становить 7732,40 грн. із них: 3000 грн заборгованість по тілу кредиту та 4732,40 грн заборгованість за нарахованими процентами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 7732,40 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 3000 грн, суми заборгованості за процентами 4732,40 грн. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у розмірі 30977,90 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №75648 від 26.07.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовних вимог про стягнення позивач просив стягнути з відповідача 48696,65 грн, судом задоволено частково в сумі 30977,90 грн, що складає 67,41% від суми позовних вимог (30977,90 (задоволені позовні вимоги) х 100% : 48696,65 (заявлені позовні вимоги) = 63,61% (процент задоволених позовних вимог), а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1926,11 грн, іншу частину витрат на сплату судового збору покласти на позивача.

Outcome: partial