Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

06 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] , в якому просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2016 року до 20.03.2024. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 2021 року закрито підготовче провадження та призначенно справу до судового розгляду по суті на 03.12.2024 року (а.с. 81-82). [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, із підстав зазначених у позовній заяві, також зазначила що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі Відповідач - Великорублівська сільська рада Полтавського району Полтавської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,але надали до суду заяву від 08.08.2024 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідач - [PERSON] у підготовче та судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань та заяв від відповідача не надходило. В повідомленні про вручення поштового відправлення за адресою: зазначеною позивачем у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] яке повернулося до суду 13.11.2024 року та 19.08.2024 року, зазначено що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає - знаходиться за кордоном. Виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 75, 83). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили , що [PERSON] , з 2016 року проживала разом з [PERSON] , у будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований але жили повноцінною сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут, піклувалися один про одного, і після хвороби [PERSON] саме [PERSON] здійснювала догляд за ним, і поховання його теж здійснювала вона. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1- 87) приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , з 2016 року проживала разом з [PERSON] , у будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. За час проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, по підтверджується фотографіями (а.с. 42-46), які додаються до позову. Померлий спілкувався з матір?ю позивачки та її родичами. Діти та родичі дуже поважали та любили чоловіка, підтримували дружелюбні відносини . [PERSON] 24.02.2016 був доставлений машиною швидкої допомоги до Котелевської центральної районної лікарні із діагнозом: гострий, позитивний інфаркт міокарда. 29.02.2016 у [PERSON] почалась шлунково-кишкова кровотеча через що він був переведений у хірургічне відділення ургентної лікарні (центральну районну лікарню). Після цього [PERSON] був на постійному обліку у лікарів, а також потребував стороньої допомоги та піклування.(а.с 34-40) Позивач доглядала його, придбавала всі ліки і контролювала їх вживання, відповідно до лікарських виписок, возила його на огляди та проведення обстежень в лікарню. [INFO] [PERSON] помер у місті Полтава через повторний інфаркт нижньої стінки міокарда. 21.03.2024 Котелевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит [PERSON] був наданий витяг ДРАЦС про смерть, який також був пред`явленй для отримання допомоги на поховання. Організаціює похорон свого чоловіка [PERSON] , займалася також позивачка , а саме: замовляла поминальний обід, а також купляла вінки та інші ритуальні товари, необхідні для проведення похорон. Все це підтверджується чеками та накладними, що надані до позову до позову (а.с. 24-28). 28.05.2024 для прийняття спадщини, що залишися після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпак Віталія Івановича. Відповідно до листа приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І. від 28.05.2024 № 226/02-14 у його провадженні знаходиться спадкова справа № 60/2024 на майно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Померлий на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 28.05.2024 від [PERSON] ,. [INFO] , особи, яка проживала з спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини, місце реєстрації: [ADDRESS] . Інші заяви станом на 28.05.2024 у спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Видача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливим, оскільки факт проживання однією сім?єю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , не встановлений. Згідно з довідкою Великорублівської сільської ради № 02.2-12/25 від 20.05.2024 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому на час відкриття спадщини, 20.03.2024, з [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстровані особи відсутні. При цьому, факт проживання [PERSON] з [PERSON] як чоловіка та дружини підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради № 02.2-12/29 від 30.05.2024, про те, що [PERSON] , [INFO] , з 2016 року дійсно проживала разом і вела спільне господарство з покійним [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , та помер [INFO] (а.с. 22-23) Крім того, цей факт підтверджується актом про обстеження господарства № 09.17/73 від 30.05.2024 складеним депутатом Великорублівської сільської ради Полтавського району Крикун І.В. та сусідами [PERSON] , [PERSON] , у якому зазначено, що проведеним обстеженням домогосподарства за адресою [ADDRESS] виявлено, що [PERSON] проживає за зазначеною адресою без реєстрації з 2016 року (а.с 23). Також про перебування у відносинах з померлим, як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких зображені вони з померлим, з родичами, у сімейному колі, з друзями та на сімейному відпочинку (а.с 42-46). Також, факт спільного проживання з відповідачем як подружжя та ведення спільного господарства у судовому засіданні 03.12.2024 року підтвердили свідки, які проживають по сусідству: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , які підтверджують дійсність факту проживання [PERSON] з [PERSON] як чоловіка та дружини з 2016 року і по день смерті [PERSON] - [INFO] , що вони дійсно жили як повноцінна сім`я , вели спільний побут і спільне господарвство, також підтвердили факт щодо догляду [PERSON] за чоловіком після отримання першого інфаркту. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Таким чином, узагальнюючи встановлені судом обставини, враховуючи те, що встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між позивачкою [PERSON] та [PERSON] необхідне позивачці для спадкових та соціальних прав , суд дійшов висновку, що обставини викладенні у заяві знайшли підтвердження. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на підставі наданих належних і допустимих доказів, а також показів свідків, допитаних у судовому засіданні, дійсно проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2016 року до 20.03.2024 (день його смерті) , тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved