Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] адвокат Базалицький Р.В. 06.12.2024 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі. Заяву мотивує тим, що на виконання вимог ст. 137 ЦПК України повідомляє суд про суми судових витрат, які поніс відповідач [PERSON] у суді першої інстанції у цивільній справі №137/882/23, в підтвердження чого було долучено відповідні докази, тому просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн. Учасники справи в судове засідання для розгляду заяви в порядку ст. 270 ЦПК України не викликалися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи ту обставину, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 02.12.2014 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання заповіту недійсним, тому витрати понесені відповідачем на розгляд справи покладаються на позивача [PERSON] . Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів цивільної справи долучено Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору №2511-1 про надання професійної правничої допомоги від 25.11.2023, де зазначено, що загальна сума витрат понесених на правничу допомогу становить 22 000,00 грн., сторони не мають претензій одна до одної стосовно наданої правничої допомоги та підписана сторонами, Договір про надання правничої допомоги №25/11-1 від 25.11.2023, де у п. 4.3 зазначено, що оплата правничої допомоги адвокату здійснюється шляхом безготівкого переказу на поточний банківський рахунок адвоката у валюті України - гривні протягом 30-ти календарних днів з дати виставлення рахунку та або Акту надання правничої допомоги, якщо інші умови не будуть вказані в конкретному додатку до цього Договору; Додаток №1 до договору містить інформацію щодо розміру адвокатського гонорару за кожен вид професійної правничої допомоги адвоката, а також Остаточний розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач. Приймаючи до уваги те, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, стороною відповідача надано належні та допустимі докази на підтвердження обсягу наданих послуг адвокатом відповідачеві і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті відповідною стороною, а тому суд дійшов висновку, що такі витрати підлягають стягненню із позивача на користь відповідача. Крім того, судом не було вирішено питання щодо заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 01.08.2023, а саме заборонено Вінницькій державній нотаріальній конторі Вінницької області вчиняти дії по оформленню права на спадщину та видачі свідоцтв про право на спадщину щодо майна померлого [INFO] [PERSON] відповідно до заповіту від 31.01.2018 р., посвідченого державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області, номер у спадковому реєстрі 61938254. Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.10 ст. 158 ЦПК України, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи зазначене та те, що в задоволені позову відмовлено, а тому є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 01.08.2023 року в цій справі.

Outcome: approved