Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, що розірвано, а на трьох спільних дітей з 06.07.2015 стягувалось з батька по 400 грн. аліментів на кожного. Рішенням суду від 27.09.2023 стягнуто і пеню за несвоєчасну сплату аліментів, змінено та збільшено аліменти на утримання дітей до 1/3 частини від усіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття. Сини [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття і виплата аліментів була припинена, однак вони навчаються не денній формі, необхідно платити за їх навчання, витрачати кошти на їх проїзд, житлово-побутові потреби, одяг та на все необхідне для навчання. Відповідач фінансово та матеріального дітей не забезпечує. Тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до закінчення синами навчання, а також судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 03.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін. 06.11.2024 ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача адвокат Лопухович А.О. просить розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що подала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Згідно ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2005, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06.07.2015 розірвано (а.с.7). [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , батьками цих дітей є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12,14). Діти зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Загалом у [PERSON] п`ятеро дітей, троє з яких неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06.07.2015 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.06.2015 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 27.09.2023 стягнуто з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 15663,00 грн., змінено та збільшено аліменти, що стягувались на підставі рішення суду від 06.07.2015 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення 06.11.2023 видано виконавчий лист (а.с.9-11,20). Також судом встановлено, що на день подання позову до суду [PERSON] та [PERSON] вже є повнолітніми. [PERSON] навчається в Інституті механічної інженерії та транспорту Національного університету «Львівська політехніка» на 2 курсі, форма навчання денна, дата закінчення навчання - 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою №37 від 29.11.2023 та довідкою №582 від 11.09.2024 (а.с.16,17). Згідно Договору №1565-18к від 18.09.2023 про надання платної освітньої послуги плата за навчання [PERSON] за весь термін навчання становить 108000 грн., за 2023/2024 навчальний рік вартість освітньої послуги становить 27000 грн. Згідно квитанції №37 від 09.11.2023 за навчання сплачено 3500 грн., згідно квитанції №55 від 23.05.2024 сплачено 3500 грн. (а.с.21-23). Згідно довідки №01-23/94 від 30.08.2024, [PERSON] навчається у відокремленому структурному підрозділі «Дубенський фаховий коледж культури і мистецтв Рівненського державного гуманітарного університету» на 4 курсі, форма навчання денна. Дата закінчення навчання - 31 січня 2025 року (а.с.18). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми, проте продовжують навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребують матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо їх потреби в матеріальній допомозі батьків. Матір дітей утримує їх, окрім двох старших дітей, які навчаються, має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Докази, що батько двох старших дітей, які вже досягли повноліття, але навчаються, хоч якось допомагає в їх утриманні - відсутні. З батька стягувались аліменти, які він вчасно не платив навіть у такому невеликому розмірі як 400 грн. на дитину в місяць, тому було стягнуто з нього пеню і змінено спосіб стягнення аліментів до 1/3 частини від доходу. В зв`язку з чим суд погоджується, що і до закінчення повнолітніми синами [PERSON] навчання, але не довше ніж до 23 років, з їх батька необхідно стягувати аліменти в розмірі частки від доходу. Однак суд також враховує, що з відповідача ще стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , тому заявлена частка аліментів на повнолітніх дітей має бути зменшена. А також в цій ситуації неможливо застосувати формулювання, запропоноване стороною позивача щодо стягнення аліментів "не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку", бо юридично дитиною є людина, яка не досягла 18-річного віку. Тож, хоч [PERSON] та [PERSON] є дітьми сторін, в розумінні закону вони вже не діти, а повнолітні громадяни України. Отже не існує для них "прожиткового мінімуму відповідного віку" як для дітей, тому в повному обсязі позовні вимоги не можуть бути задоволені. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, потреб повнолітніх дітей, можливостей відповідача, з якого ще стягуються аліменти на неповнолітнього сина, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачки частково. Відповідно стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , які продовжують навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення синами навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23 років. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Оскільки у даній категорії справ позивачка звільнена від сплати судового збору, то судовий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Щодо решти судових витрат, то вказано про витрати на правову допомогу, докази яких можуть бути подані в порядку і строк, визначений ч.8. ст. 141 ЦПК України, тому за необхідності суд буде вирішувати питання їх розподілу додатково.

Outcome: partial