Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної частки (пай) площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Івана Франка с.Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області згідно сертифіката серія ЧВ №0189238 від 12.02.1997 року. Вказує, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є він та відповідачка по справі, яка не претендує на спадкове майно, інших спадкоємців, передбачених законом немає. Зазначає, що оформити свої спадкові права на спадкове майно через нотаріальну контору він не може, оскільки перешкодою є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2002 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] серія [NUMBER] від 15.05.1969 року вбачається, що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до сертифіката серія ЧВ №0189238 від 12.02.1997 року власником земельної частки (пай) площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Івана Франка с.Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області є [PERSON] (а.с.10-11). Згідно інформації Головного управління держгеокадастру у Чернівецькій області вартість земельної частки (пай) площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Івана Франка с.Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області на дату смерті [PERSON] з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 7921 гривня (а.с.12). Відповідно до довідки №5-594 від 06.11.2024 року Мамаївської сільської ради вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті . Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачкою, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та

Outcome: approved