Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися з позовом до Вінницького районного суду Вінницької області до [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.07.2017 о 09:20 год, водій [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись ділянкою 146-го кілометру автодороги М-21 «Житомир - Могилів-Подільський», в напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік с. Пултівці Вінницького району Вінницької області, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр розвороту та допустив зіткнення із автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалась в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень на місці події загинула пасажир автомобіля «CHEVROLET CRUZE» - [PERSON] . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 604 від 09.08.2017 у [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: сполучна травма тіла: рана та садна голови; закрита травма грудей - синець грудної клітки справа, поширений крововилив в середостіння, в ділянці коренів легень, множинні переломи ребр з обох сторін по декількох анатомічних лініях, з ушкодженням реберної плеври, міжреберних м`язів та судин, крововиливами в місцях переломів, двобічний гемоторакс (1000 мл справа та 400 мл зліва); крововилив в заочеревиннийпростір, переломи кісток тазу; синці та садна рук та ніг. Смерть [PERSON] настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у [PERSON] мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в при\-чинному зв`язку зі смертю. В даній дорожній обстановці в діях водія [PERSON] вбачаються порушення вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Загибла в ДТП [PERSON] була дружиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Позивачі вказують, що внаслідок загибелі матері та дружини, для них настали невідворотні зміни в житті. Нестало людини, яка була з ними одним цілим, з якою вони розділяли радісні моменти та моменти смутку. Душевні страждання є непоправимими та невідновлювальними. У зв`язку з чим просять стягнути на їх користь по 500 000,00 грн на кожного моральної шкоди з [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Вінницького районного суду Вінницької області до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що водій [PERSON] 24.07.2017 о 09:20 год, керуючи технічно-справним автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись ділянкою 146-го кілометру автодороги М-21 «Житомир - Могилів-Подільський», в напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік с. Пултівці Вінницького району Вінницької області, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр розвороту та допустив зіткнення із автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалась в зустрічному напрямку. Власником автомобіля, яким керувала [PERSON] є [PERSON] . Також позивач Зеленний вказує на те, що згідно пп.г, п.41.1.ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п.13.1. ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі-Закон), учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №210 від 19.08.2017, судом установлено, що розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] становить 786670 грн. 55 коп., що перевищує ринкову вартість автомобіля, яка становить 535 000 грн. Згідно ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Позивач зазначає, що будь-яких відшкодувань йому не здійснювалось. Відповідно до висновку до звіту з експертної оцінки №07-22-М147/1 від 04.05.2022 року, дійсна ринкова вартість т/з "Хонда Акорд", д.н. [NUMBER] : -до моменту пошкоджень - 454883 грн.; -після пошкоджень - 54852 грн.; -вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу - 607314 грн. У такому випадку позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю належного йому транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 400031 грн. ( 454883 грн.-54852 грн.). Національний банк за поданням МТСБУ прийняв рішення щодо збільшення з 1 липня 2022 р. страхових сум (максимального розміру виплат) за договорами ОСЦПВ. Відповідно до Постанови НБУ №109 від 30.05.2022 року «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 160000 грн. В даному випадку нанесення шкоди позивачу відбулось внаслідок злочину зі сторони [PERSON] , результатом якого стали значні пошкодження автомобіля позивача "Хонда Акорд». З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] власником його є цивільний позивач [PERSON] . Матеріальна шкода, яку має відшкодувати відповідач-2 складається із різниці між завданою шкодою та страховим відшкодуванням МТСБУ та становить 240031 грн. (400031 грн.-160000 грн.). Згідно позову, позивачем зазначено, що після пошкодження автомобіля, він майже 3 роки знаходився на штраф-майданчику поліції. Позивач був позбавлений можливості добиратись на роботу, утримувати та забезпечувати свою сім`ю в якій на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, тому йому потрібно було докласти чималих додаткових зусиль для організації свого життя та життя сім`ї, тому моральну шкоду він оцінює в 5000 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.01.2020 року цивільні позови [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину; [PERSON] до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди; [PERSON] до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди на лікування, втраченого заробітку та моральної шкоди - прийнято до провадження судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., у зв`язку з тим, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.12.2019 року вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року щодо [PERSON] змінено - скасовано його в частині вирішення цивільних позовів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в цій частині призначено новий судовий розгляд у суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.09.2020 року уточнюючу позовну заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Куцого Р.А. по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину; [PERSON] до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди; [PERSON] до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди на лікування, втраченого заробітку та моральної шкоди - повернуто заявнику. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 року прийняти уточнюючу позовну заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Куцого Р.А. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2021 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року ухвалено повернутися на стадію підготовчого провадження у справі № 128/236/20. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2024 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду та одночасно прийнято заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Куцого А.Р. про збільшення позовних вимог. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.11.2024 року, постановлено позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину, залишити без розгляду в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої вчиненням злочину; позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди на лікування, втраченого заробітку та моральної шкоди - залишити без розгляду; продовжити розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням злочину; [PERSON] до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Представник МТСБУ в особі Купара І.Ю. подав суду відзив на позови цивільних позивачів [PERSON] та [PERSON] , просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю. Суду зазначив, що вважає дані позови не підлягають розгляду в кримінальній справі за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки не випливають з пред`явленого обвинувачення, оскільки МТСБУ не є суб`єктом даного кримінального провадження, ні є заподіювачем шкоди; [PERSON] та [PERSON] порушені вимоги ст.ст.33-1.1., 33-1.4.,35, 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , а саме не подання Зеленими до МТСБУ повідомлення про ДТП, не подання ними заяви на виплату страхового відшкодування; вони жодним чином не сприяли МТСБУ у розслідуванні причин та обставини ДТП, не надали документів щодо сталої ДТП; відсутні правові підстави для прийняття рішення про здійснення регламентної виплати за відсутністю у МТСБУ належних документів про ДТП; не доведення доказами позивачами розміру ціни позову; безпідставність позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування втраченого заробітку (т.1, а.с. 22-28). В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - адвокат Чопенко С.А. просив позовні вимоги позивачів задоволити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підтримують у повному обсязі, розгляд справи просять провести у їх відсутність (т.1, а.с. 79-80). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Глебов С.Г. позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнав частково, зазначивши, що [PERSON] погоджується на виплату моральної шкоди на користь потерпілих відповідно 200 тис. грн та по 150 тис грн. Щодо первинних позовних вимог [PERSON] , то їх визнає повністю. В судове засідання на 26.11.2024 року від адвоката Куцого Р.А. надійшла заява в інтересах позивача [PERSON] , якою він просить судове засідання проводити без його участі, змінені позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Від її представника - адвоката Куцого Р.А. будь-яких заяв, зокрема: про уточненні позовних вимог, підтримання попередньо заявлених, розгляд справи за її відсутності чи залишення позову без розгляду, не надходило. Представник відповідача МТСБУ в особі Купара І.Ю. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В задоволені позову просить відмовити з підстав, викладених у відзиві (т.1, а.с.217). Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм правову оцінку, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих підстав. Водій [PERSON] 24.07.2017 о 09:20 год, керуючи технічно-справним автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись ділянкою 146-го кілометру автодороги М-21 «Житомир - Могилів-Подільський», в напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік с. Пултівці Вінницького району Вінницької області, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр розвороту та допустив зіткнення із автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалась в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень на місці події загинула пасажир автомобіля «CHEVROLET CRUZE» - [PERSON] . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 604 від 09.08.2017 у [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: сполучна травма тіла: рана та садна голови; закрита травма грудей - синець грудної клітки справа, поширений крововилив в середостіння, в ділянці коренів легень, множинні переломи ребр з обох сторін по декількох анатомічних лініях, з ушкодженням реберної плеври, міжреберних м`язів та судин, крововиливами в місцях переломів, двобічний гемоторакс (1000 мл справа та 400 мл зліва); крововилив в заочеревиннийпростір, переломи кісток тазу; синці та садна рук та ніг. Смерть [PERSON] настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у [PERSON] мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в при\-чинному зв`язку зі смертю. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 627а від 29.08.2017 в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «HONDAACCORD», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «HONDA ACCORD» [PERSON] не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «CHEVROLET CRUZE» шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «HONDA ACCORD» до смуги руху автомобіля «CHEVROLET CRUZE». В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE» [PERSON] полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «HONDA ACCORD» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди. В ситуації, яка склалася, в дія водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE» [PERSON] убачається невідповідність вимогам п.п. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці в діях водія [PERSON] вбачаються порушення вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Дані факти встановлені вироком суду від 12.06.2019 року та вирок набрав законної сили (т.1, а.с.34-40, 41-44). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] власником його є [PERSON] (т.1, а.с.9). Відповідно до висновку до звіту з експертної оцінки №07-22-М147/1 від 04.05.2022 року, дійсна ринкова вартість т/з "Хонда Акорд", д.н. [NUMBER] : -до моменту пошкоджень - 454883 грн.; -після пошкоджень - 54852 грн.; -вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу - 607314 грн (т.2, а.с.45-66). Відповідно до статті 22 Закону №1961-IV: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб». «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст. 1187 ЦКУ). Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанові від 01 березня 2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що шкоду потерпілому було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. "Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завданої здоров`ю особи" (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року). Отже, з вищевикладеного випливає, що саме володільці джерела підвищеної небезпеки можуть бути відповідальними за шкоду завдану ними в розумінні ст. 1166, 1187 ЦКУ, а не пішоходи чи пасажири, які несуть відповідальність виключно у разі завдання ними умисної шкоди. Винуватість відповідача [PERSON] доведена та встановлена за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року за № 128/264/17, який на даний час набрав законної сили. Відповідно до пункту 27.1 статті 27 Закону України №1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно ст.1192 ЦК України спосіб відшкодування шкоди, завданої його майну обирає потерпілий: або вимагати відшкодувати в натурі, або відшкодувати завдані збитки. Згідно з п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдувача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. При цьому, преюдиційними фактами, є факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами зокрема статей 1187,1188 ЦК України. Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 29 червня 2016 року в справі №6-192цс16, згідно з яким завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Національний банк за поданням МТСБУ прийняв рішення щодо збільшення з 1 липня 2022 р. страхових сум (максимального розміру виплат) за договорами ОСЦПВ. Відповідно до Постанови НБУ №109 від 30.05.2022 року «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 160000 грн. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даному випадку нанесення шкоди позивачу відбулось внаслідок злочину зі сторони [PERSON] , результатом якого стали значні пошкодження автомобіля позивача "Хонда Акорд». Матеріальна шкода, яку має відшкодувати відповідач [PERSON] складається із різниці між завданою шкодою та страховим відшкодуванням МТСБУ та становить 240031 грн. (400031 грн.-160000 грн.). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Факт заподіяння моральної шкоди позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з втратою матері та дружини, завдає їм душевних та психологічних страждань, позивачі позбавлені можливості спілкування з рідною близькою людиною, що тягне за собою порушення їх нормальних життєвих зв`язків. Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вказані обставини є підтвердженими суду належними та допустимими доказами, та не спростовані доводами та доказами сторони відповідача. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи, що смертю батька позивачам завдано глибоких моральних страждань, оскільки був порушений нормальний сімейний уклад їх життя, наявністю вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, які втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, а також враховуючи обставини випадку ДТП, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі на користь [PERSON] в розмірі 200 000,00 грн, та на користь [PERSON] та [PERSON] по 150 000,00 грн кожній з позивачок, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивачі пережили і які переживатимуть надалі через смерть близької людини. А також підлягає стягненню на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] моральна шкода в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Нормативними положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником позивача [PERSON] адвокатом Куцим Р.А. зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved