Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~08 серпня 2024 року представник позивача, адвокат Філоненко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 04 липня 2023 року. У вище зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте з 1996 року не проживають за місцем реєстрації, місце їх проживання невідоме. Факт реєстрації відповідачів у квартирі позивачки змушує її сплачувати додаткові кошти на оплату житлово-комунальних послуг, які розраховуються на всіх зареєстрованих у приміщенні осіб. Тобто, [PERSON] несе додаткові витрати, чим порушуються її права та законні інтереси. Наявність реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою створює для позивача незручності, перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм житлом, порушує його право власності на нерухоме майно, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справу проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву. \~ \~ \~ \~Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідачі не скористалися. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася. 27 листопада 2024 року представник позивача адвокат Філоненко О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі №1,№2,№3 в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернулися конверти з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідачі вважаються таким, що повідомлені належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи те, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися до суду без повідомлення причин, не подали відзив, суд приходить до висновку про заочний розгляд справи і ухвалення рішення за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст. 263, 265, 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем разом з позовною заявою до суду, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором дарування від 04 липня 2023 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав.(а.с.8, 11) Згідно довідки про склад сім`ї від 29 травня 2024 року, виданої головою правління ОСББ «Світанок 2019», у квартирі [ADDRESS] , крім власника зареєстровані, але фактично не проживають з жовтня 1996 року: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .(а.с.9) Статтею 1 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції» передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Право власності позивача на набуте ним нерухоме майно є непорушним, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.ст.321, 391 ЦК України). Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в кв. [ADDRESS] , але фактично з жовтня 1996 року там не проживають, жодних домовленостей про порядок користування будинком не було, тому відповідачі вважаються такими, що втратили право на користування житлом. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житлом. Згідно ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved