Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

20.06.2024 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку міста Макіївка Донецької області безвісно відсутньою. В заяві посилається на те, що [PERSON] є її дочкою. Останні роки вони проживали та були зареєстровані за адресою : [ADDRESS] . З початком військового вторгнення в Україну російської федерації постало питання виїзду з будинку та місцевості, де вони проживають. ЇЇ дочка відмовилася виїжджати з місця проживання та залишилася там жити та працювати. В середині березня 2022 року дочка останній раз їй зателефонувала, коли поверталася з роботи та повідомила, що їде в автобусі. Після того телефонний зв`язок було втрачено. На неодноразові повторні дзвінки дочка не відповідала. З того часу вона втратила зв`язок із сусідами за попереднім місцем проживання та родичами, оскільки ті також залишили свої будинки та виїхали. В окупованій Донецькій області залишилася її матір, яка також нічого не знає про місце перебування дочки, не бачила її та не спілкувалася. Таким чином з березня 2022 року дочка жодного разу не телефонувала, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. 21.09.2023 року заявниця звернулася з офіційною заявою до органів поліції про зникнення дочки, за якою було внесено відомості до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. Більше двох років не відомо про місце перебування дочки, вжиті розшукові заходи не дали результатів. У зв`язку з військовою агресією росії та окупацією частини території України, зокрема Донецької області, вбивствами та викраденнями громадян України російськими окупантами, відсутність більше двох років відомостей про місце перебування дочки дають підставу вважати останню безвісно відсутньою, припускаючи навіть її смерть. Визнання дочки безвісно відсутньою необхідно для здійснення опіки та управління її майном, вжиття заходів для його збереження, тому звернулася до суду із даною заявою. 25.06.2024 року у справі відкрито окреме провадження, закінчено підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті. Судом було надіслано запит до органу поліції щодо надання інформації про розшук [PERSON] , 1985 р.н., на який 19.07.2024 року надійшла відповідь. 19.09.2024 року за клопотанням представника заявника було постановлено ухвалу суду, якою зобов`язано Державну прикордонну\~службу України\~у строк\~до 20.10.2024\~року надати\~суду \~інформацію за\~період з\~01.03.2022\~року по\~теперішній час\~щодо \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженки м.\~Макіївка Донецької\~області,\~громадянки України,\~ на\~предмет відомостей\~перетину нею\~державного кордону\~України,\~із зазначенням\~дати виїзду/в`їзду,\~пункту пропуску\~та документу,\~який дав\~підстави для\~такого виїзду/в`їзду. 10.10.2024 року на виконання ухвали суду від 19.09.2024 року від Державної прикордонної служби України надійшла інформація. У судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали та просили заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до су не повідомив. Оголосивши заяву, заслухавши учасників справи та свідка, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженки Гірницького району Донецької області, що слідує з копії свідоцтва про народження /а.с.6/. Сім`я Севастьянових проживала та зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Як вбачається з Довідки від 11.04.2022 року заявниця [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою та фактично проживає в [ADDRESS] /а.с.7/. Як вказала заявниця, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, постійними обстрілами Донецької області та її окупацією була загроза життю, тому була змушена з сином виїхати в більш безпечне місце. Натомість її дочка [PERSON] відмовилася від виїзду та залишилася в м. Макіївка Донецької області. Однак з березня 2022 року дочка перестала виходити на телефонний зв`язок, відомості про її місце перебування їй невідомі. Заходи її пошуку результатів не дали. Відповідно до копії Витягу з ЄРДР, Звягельським РВП ГУ НП в Житомирській області 21.09.2023 року за заявою [PERSON] було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 ККУкраїни за фактом того, що з березня 2022 року [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , припинила виходити на зв`язок з родичами, місце знаходження [PERSON] на даний час не відоме./а.с.8/. З повідомлення Звягельського РВП ГУ НП в Житомирській області від 19.07.2024 року, що надійшло на запит суду, слідує те, що в рамках оперативно-розшукової справи категорії РОЗШУК № 1613077 від 21.09.2023 року розшукується [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у державному розшуку як безвісно зникла. На даний час проводяться оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місця перебування [PERSON] /а.с.20/. Відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби від 10.10.2024 року на ухвалу суду від 19.09.2024 року відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, [PERSON] , [INFO] , в період з 01.03.2022 року по 08.10.2024 року в базі не виявлено/а.с.33/. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що з березня 2022 року він та його матір втратили зв`язок з сестрою [PERSON] , яка залишилася проживати після російського вторгнення в м. Макіївка Донецької області. З того часу відсутня інформація про її місце перебування чи місце знаходження. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі\~неможливості встановити\~день одержання\~останніх відомостей\~про місце\~перебування особи\~початком її\~безвісної відсутності\~вважається перше\~число місяця,\~що йде\~за тим,\~у якому\~були одержані\~такі відомості,\~а в\~разі неможливості\~встановити цей\~місяць -\~перше січня\~наступного року. З урахуванням вище викладеного, суд визнає доведеним факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] на протязі більше одного року, зокрема з березня 2022 року, а тому, відповідно до ст. 43 ЦК України, вважає, що є підстави для визнання її безвісно відсутньою. При цьому, відповідно до вимог ст. 43 ЦК України суд визначає початок її безвісно відсутності з 01.04.2022 року. Згідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved