Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов адвоката ВартановоїГаяне Михайлівни, що представляє інтереси [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , до [PERSON] , Запорізької міської ради, треті особи: [PERSON] ,Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Черкун Валентина Іванівна, про встановлення факту батьківства, зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини, визначення обов`язкової частки дитини у спадщині, встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтований наступним. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком якого є захисник України військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , який загинув під час виконання військовою обов`язку в бою за Україну, її свободу та незалежність [INFO] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільною стану у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.12.2023 року, актовий запис №250. У червні 2023 року у [PERSON] , виникли сумніви стосовно того, хто є біологічним батьком [PERSON] , у зв`язку з чим у неї виникли припущення, що біологічним батьком є [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] під час виконання військового обов`язку загинув у віці 40 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2023 року, копія якого додається. 08.12.2023 року [PERSON] звернулась до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР,де було проведено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу між біологічним матеріалом загиблого громадянина [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] та позивачкищодо встановлення факту батьківства загиблого [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , народженого [PERSON] . Вірогідність того, що загиблий [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. По результатам вищевказаної експертизи встановлено факт біологічного споріднення (батьківства) між дитиною та батьком. На звернення [PERSON] .Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) сформував витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої етапі 135 СімейногоКодексу України, де прізвище присвоєно за прізвищем матері. Позивачка звертається до суду в інтересах неповнолітньою сина з метою встановлення факту батьківства та зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису про народження дитини, вирішення яких наддасть право дитині: -у першу чергу носити прізвище рідного героїчно загиблого підчас виконання військовогообов`язку батька; -визначити обов`язкову частку на спадщину дитини та вступити у спадкування в інтересах дитини; -отримати виплати передбачені чинним законодавством України, у тому числі визначені постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 Просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Олександрівськийвідділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №250 від 2.12.2023 року про народження дитини та свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , а саме зазначивши у графі відомості про батька - [PERSON] , громадянин України; визнати за [PERSON] , [INFO] , право на обов`язкову частку на спадщину як за рідною дитиною [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] ; встановити [PERSON] додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки та позивачки в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позовних вимог та слухання справи за її відсутності. Представник відповідача - Запорізької міської ради надала заяву про слухання справи за відсутності, просила ухвалити рішення з врахуванням інтересів дитини. Третя особа - приватний нотаріус Черкун В.І. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Представник третьої особи- Олександрівськоговідділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Представник третьої особи -Міністерства оборони Українив судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Також надала пояснення, відповідно до яких просила залишити позовні вимоги без розгляду, зазначаючи про недоведеність вимог в частині батьківства. Третя особа [PERSON] не заперечувала щодо можливості задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька [PERSON] внесені згідно з положенням ч.1 ст. 135 СК України. Згідно із висновком молекулярно-генетичної експертизи №2537-МГ від 8.12.2023 [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , вірогідність експертизи складає не менше 99,9999%. Відповідно до спадкової справи №145/2023, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Постановою від 24.07.2023 року приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, що підтверджують спільне проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років. Згідно з ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до п.1. ч.1 та ч.2 статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, а також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В даній справі спірним є факт батьківства загиблого [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , народженого [PERSON] .. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 121 Сімейного кодексу України, права трава та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього України. Визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, встановлено статтею 122 Сімейного кодексу, а визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою статтею 125 цього ж Кодексу. Згідно з ч.2 статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини, 3) за рішенням суду. Відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу Крім того,згідно ч.1статті 130Сімейного кодексуУкраїни, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. В судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено факт народження дитини [PERSON] , матір`ю якого записана позивачка, а відомості про батька записані в порядку ч.1 ст. 135 СК України. Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи ймовірність походження ДНК-профілів від батька до дитини становить не менше 99,9999% . Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позову суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", який зазначив, що "на сьогодні ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (рішення «Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Враховуючи викладене, суд вважає встановленим і підтвердженим належними й допустимими доказами факт батьківства померлого [PERSON] [PERSON] . Відповідно до частини першої до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зазначено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до пункту 2.16.4 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Отже, рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення зміни до актового запису про народження. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК Українивстановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). За правилами ч. 2, 3 ст.1241 ЦК України до обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (ст. 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування, незалежно від волі спадкодавця, в силу прямої вказівки закону. Оскільки відсутні відомості щодо наявності заповіту померлого [PERSON] , то відсутні підстави для визначення обов`язкової частки у спадщині. Тому в задоволені цій частині вимог слід відмовити. Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оскільки на момент відкриття спадщини [PERSON] був неповнолітнім, то він вважається таким, що прийняв спадщину, в зв`язку із чим відсутні підстави для надання додаткового строку позивачці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial