Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

18.04.2023р. АТ «Сенс Банк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 1 - 4). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С. Ухвалою судді Наумової О.С. від 26.02.2024р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 47). В обґрунтування заявленого позову представник позивача - адвокат Мужик Н.Т. (діє на підставі довіреності №019254/23 від 10.03.2023р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000550, видане Радою адвокатів Львівської області 22.03.2017р. - а.с. 38 - 39) посилається на те, що 17.06.2021р. між АТ «Альфа-Банк» та\~\~ [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501331571. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок, надав позичальнику кредит. 12.08.2022р. позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 22.01.2023р. у [PERSON] перед банком виникла заборгованість в сумі 210\~674,58\~грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3\~160,12 грн. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Кяляшева Д.М. (діє на підставі ордеру серії ДП №2925/013 від 06.03.2024р. - а.с. 59) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник вважав позовні вимоги необґрунтованими. Зокрема, представник позивача у поданому відзиві посилається на те, що в порушення вимог пунктів 47, 48, 51 Постанови Національного банку від 04.07.2018р. № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», надані позивачем паперові копії доказу - меморіального ордеру № 335852857 від 17.06.2021р., яким перераховано на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 161000 грн. - не містять обов`язкових, встановлених нормативними актами НБУ реквізитів, зокрема, меморіальний ордер № 335852857 від 17.06.2021р. не містить: \~ \~ \~ \~посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; відсутні відбитки штампу банку (такий реквізит прямо зазначено у нижньому правому куті документа); документ хоч і містить особистий підпис виконавця, але відсутні інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» - у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Дійсно матеріали судової справи містять копію такої вимоги, датованої 30.03.2023р., складеною та надісланою представником кредитора на адресу боржника, водночас у тих же матеріалах справи представник кредитора надав копію опису до цінного листа, де вказано зовсім сторонню особу та відповідно невідому адресу за якою цей зміст цінного листа нібито було направлено, що на його погляд також є порушення норм чинного законодавства та встановленої процедури (а.с. 55 - 57). Від представника\~позивача Рудницького\~Ю.І. (діє на підставі довіреності №022520/24 від 20.06.2024р. а.с. 123) надійшли додаткові пояснення на відзив відповідача, в якому він посилався на те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В свою чергу позивач набув таке право вимоги в силу ст. ст. 530, 1050 ЦК України, враховуючи виникнення у відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту. У постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2023 № 553/1501/15-ц зазначено, що у разі якщо кредитор направив споживачу вимогу про дострокове погашення кредиту і таке направлення підтверджене, то звернення кредитора до суду з позовом до споживача про стягнення заборгованості за кредитним договором до закінчення визначеного у цій вимозі строку для її виконання не позбавляє можливості споживача виконати умови вимоги, а саме усунути порушення умов договору про надання споживчого кредиту, за умови, що на момент ухвалення рішення у справі строк виконання вимоги про дострокове повернення кредиту сплив. Тобто направлення відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності. Позивач направляв відповідачу досудову вимогу, яка повернута відділенням поштового зв`язку на адресу позивача, що є ухиленням відповідачем від її отримання. У зв`язку з чим, просив задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 79 - 80). Представник позивача\~Рудницький Ю.І. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі (а.с. 121 125). Представник відповідача\~-\~адвокат Кяляшев\~Д.М. у судовому засіданні погодився з позовними вимогами, проте звернув увагу суду, що відповідач належним чином здійснював платежі до 2022 року. Представник відповідача не заперечував проти закінчення розгляду справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, установив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Вислухавши в судовому засідання думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, слід дійти такого висновку з наступних підстав. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714 зареєстровано у Державному реєстрі банків 24.03.1993р. за реєстраційним номером: 158, чим засвідчено право юридичної особи на здійснення банківської діяльності з відповідною банківською ліцензією (а.с. 36). 12.08.2022р. загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування АТ «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714, основний вид економічної діяльності: 64.19 Інші види грошового посередництва внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30.11.2022р. (а.с. 37). 17.06.2021р. [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501331571, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 6 - 8). Розділом першим зазначеної оферти передбачено, що сума кредиту становить 161\~000,00 грн., тип кредиту кредит готівкою, процентна ставка 47%, тип ставки фіксована, може бути змінена шляхом укладання відповідної додаткової угоди. Строк кредиту становить 42 місяці. Відповідно до меморіального ордеру № 335852857 від 17.07.2021р. АТ «Сенс Банк» виплатило [PERSON] грошову суму у розмірі 161\~000,00 грн. за кредитним договором № 501331571 від 17.06.2021р. (а.с. 19). Отже, банк належним чином виконав свій обов`язок, надав позичальнику кредит. Підписанням цієї оферти [PERSON] надав власну згоду банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках і обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердив, що перед укладанням угоди ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ, із інформацією, зазначеною у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці банку, зі змістом довідки про систему гарантування вкладів. [PERSON] погодив з банком графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. 17.06.2021р. [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та в цей же день заяву (акцепт) № 248.501331571.111 про прийняття пропозиції укласти угоду про надання споживчого кредиту (а.с. 11). 17.06.2021р. [PERSON] заповнив анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 9 - 10). Таким чином сторонами погоджено усі істотні умови договору, зокрема умови кредитування та розмір процентів за користування кредитними коштами. У зв`язку з неналежним виконанням боргових зобов`язань у [PERSON] перед АТ «Сенс Банк» виникла заборгованість у розмірі 210674,58 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по особовим рахункам відповідача, які є належними та допустимими доказами стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором (а.с. 18, 20 - 29). Користування [PERSON] для власних потреб кредитною карткою підтверджується випискою по особовим рахункам від 21.02.2023р., сформованою за період з 17.06.2021р. по 22.01.2023р. (а.с. 20 - 29). Отже, з наданої виписки вбачається, що [PERSON] прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту та умов кредитування, користувався кредитними коштами, періодично сплачував кошти на погашення кредиту. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження №14-131цс19. Також матеріали справи містять досудову вимогу від 30.03.2023р., яку направляв АТ «Сенс банк» до [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань, проте ця вимога залишена без задоволення (а.с. 30). Суд дійшов висновку про виконання банком свого обов`язку щодо надання [PERSON] кредиту за кредитним договором № 501331571. Доказів на погашення наявної заборгованості за кредитним договором № 501331571 [PERSON] не надано. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012р. № 578/5. Факт користування відповідачем кредитними коштами з використанням платіжного засобу не спростовано відповідачкою іншими належними доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до розрахунку заборгованості загальна заборгованість за кредитом станом на 22.01.2023р. становить 210\~674,58 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 146\~592,37 грн. і за відсотками 64\~082,21 грн., комісія, штраф та пеня банком не нараховані (а.с. 18). Також з розрахунку вбачається, що відповідач допустив прострочення погашення чергових платежів заборгованості по тілу кредиту та повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав, чим порушив вимоги ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а отже відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач має право вимагати стягнення всієї заборгованості за наданим кредитом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідність розрахунку не була спростована відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування карткового рахунку. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Сенс банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3160,12 грн. Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3160,12 грн., сплата якого покладається на відповідача (а.с. 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved