Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

14 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2003 року. Від цього шлюбу сторони мають одну повнолітню дитину. Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через те, що вони різні за характером люди і мають різні погляди на життя, спільно проживали до червня 2005 року, [PERSON] на даний час створив іншу сім`ю. Позивач наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, із заявою про розгляд справи без її участі до суду не зверталася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення\~судової\~повістки\~під розписку або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Як вбачається з відповіді № 846786 з Єдиного державного демографічного реєстру від 15 жовтня 2024 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки на 05 листопада 2024 року та на 27 листопада 2024 року були отримані особисто [PERSON] , про що наявні підписи в графі «Розписка про отримання» рекомендованого повідомлення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 27 листопада 2024 року без видалення до нарадчої кімнати. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 січня 2003 року виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 листопада 2024 року, копія якого додана до матеріалів справи. Сторони від шлюбу мають одну повнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується поясненнями позивача, проти чого не надала заперечень відповідачка. Позивач у судовому засіданні вказав, що сімейні стосунки між сторонами припинені в червні 2005 року та більше не поновлювались, позивач створив нову сім`ю, примирення подружжя неможливе. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, що у судовому засіданні підтвердив позивач, чого не спростувала відповідачка. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має, вказує, що сторони різні за характером люди з різними поглядами на життя. Жодних заперечень цього відповідачка суду не подала. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи на відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, на те, що подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин, та відсутність заперечень з боку відповідачки, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved