Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу,\~заінтересована особа:\~Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Луганській області.\~Свою заяву\~мотивував тим,\~що [PERSON] ,\~громадянин України,\~є внутрішньо\~переміщеною особою,\~що підтверджується\~довідкою ВПО\~№1632-5001476041\~від 01.05.2022\~та фактично\~проживає у\~м.\~Миргород Полтавської\~області.\~Як особа\~з першою\~групою інвалідності\~отримує пенсію\~по інвалідності\~з 03.08.2022\~року та\~є володільцем\~пенсійного посвідчення\~Серії [NUMBER] ,\~виданого 20.03.2024\~року.\~Заявник звернувся\~через вебпорал\~Пенсійного фонду\~України з\~заявою про\~обчислення страхового\~стажу для\~виявлення можливості\~перерахунку пенсії\~та її\~подальшого збільшення.\~Після чого\~отримав лист\~від ГУ\~ПФУ в\~Луганській області\~від 29.04.2024\~р.\~№2640-2015/О-02/8-1200/24,\~де повідомлено,\~що при\~обчисленні страхового\~стажу Заявника\~не враховано\~періоди роботи\~за трудовою\~книжкою [NUMBER] \~від 25.08.1986\~року у\~зв`язку з\~тим,\~що має\~місце виправлення\~в даті\~народження на\~титульній сторінці,\~яке не\~засвідчено відповідно\~до законодавства,\~що є\~порушенням вимог\~Інструкції №162.\~У зв`язку\~з чим,\~Заявник звертається\~до суду\~з позовом\~про встановлення\~факту приналежності\~йому трудової\~книжки. Встановлення даного факту має виняткове значення для заявника, так як його трудовий стаж набутий за трудовою книжкою не враховують для призначення та виплати пенсії. Просив встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] , яка заповнена 25.08.1986 року, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15.10.2024р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Представник заявника адвокат Шевченко Л.О. подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, заяву підтримала та просила задовольнити. Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшли письмові пояснення у справі, в яких заперечують проти вимог заявника, з огляду на наступне. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 03.08.2022 отримує пенсію як особа з інвалідністю І групи від загального захворювання, відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Заява [PERSON] від 14.09.2022 про призначення пенсії з доданими до неї документами розглядалась за принципом екстериторіальності (пункт 4.2 Порядку подання та оформлення\~документів для\~призначення (перерахунку)\~пенсії відповідно\~до Закону\~України Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування,\~затвердженого постановою\~правління Пенсійного\~фонду України\~від 25.11.2005\~№22-\~1)\~Головним управлінням\~Пенсійного фонду\~України в\~м.\~Києві,\~внаслідок чого\~прийнято рішення\~про призначення\~пенсії заявнику\~з 03.08.2022.\~Головним управлінням\~Пенсійного фонду\~України в\~м.\~Києві,\~обчислено пенсію\~позивачу при\~відпрацьованому страховому\~стажі 23\~роки 6\~місяців 10\~днів (страховий\~стаж враховано\~по 31.08.2022)\~та додатковому\~стажі -\~1\~рік 3\~місяці 22\~дні.\~При обчисленні\~страхового стажу\~не враховано\~періоди роботи\~заявника за\~трудовою книжкою\~серії [NUMBER] \~від 25.08.1986,\~у зв`язку\~з тим,\~що має\~місце виправлення\~в даті\~народження на\~титульній сторінці,\~яке не\~засвідчено відповідно\~до законодавства,\~що є\~порушенням вимог\~Інструкції про\~порядок ведення\~трудових книжок\~на підприємствах,\~в установах\~і організаціях,\~яку затверджено\~постановою Держкомпраці\~СРСР від\~20.06.1974\~№162\~(із\~змінами).\~ Згідно\~з пунктом\~2.12.\~Інструкції 162,\~зміна записів\~у трудових\~книжках про\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~і дату\~народження виконується\~адміністрацією за\~останнім місцем\~роботи на\~підставі документів\~з посиланням\~на номер\~і дату\~цих документів.\~Посилання на\~відповідні документи\~записуються на\~внутрішньому боці\~обкладинки і\~завіряються підписом\~керівника підприємства\~або спеціально\~уповноваженою ним\~особою та\~печаткою підприємства\~або печаткою\~відділу кадрів.\~30.03.2024\~ [PERSON] звернувся\~на вебпортал\~Пенсійного фонду\~України із\~зверненням №ВЕБ-12001-Ф-С-24-058369,\~яке зареєстровано\~в ГУ\~ПФУ в\~Луганській області\~за №2015/О-1200-24\~від 01.04.2024.\~У зверненні\~№ВЕБ-12001-Ф-С-24-058369\~від 30.03.2024\~ [PERSON] \~просив Головне\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Луганської\~області переглянути\~його пенсійну\~справу та\~зарахувати страховий\~стаж з\~20.08.1986\~згідно трудової\~книжки,\~також просив\~повідомити причину\~не зарахування\~стажу з\~1986\~року за\~даними трудової\~книжки при\~призначенні пенсії.\~Листом від\~29.04.2024\~за вихідним\~№2640-2015/О-02/8-1200/24\~Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Луганської області\~надало заявнику\~обґрунтовану відповідь.\~Крім того\~заявнику було\~повідомлено,\~що відповідно\~до Порядку\~розгляду скарг\~на рішення\~органів Пенсійного\~фонду України\~щодо пенсійного\~забезпечення,\~затвердженого постановою\~правління Пенсійного\~фонду України\~від 12.10.2007\~№18-6\~та зареєстрованого\~в Міністерстві\~юстиції України\~02.11.2007\~за №1241/14508,\~у разі\~незгоди з\~прийнятим рішенням\~про призначення\~пенсії позивач\~має право\~оскаржити рішення\~в органі\~Пенсійного фонду\~України вищого\~рівня або\~в судовому\~порядку.\~Проте,\~заявник звернувся\~до Суду\~з заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт належності\~трудової книжки\~ [NUMBER] ,\~дата заповнення\~25.08.1986\~року,\~ [PERSON] .\~Встановлення факту\~належності трудової\~книжки необхідно\~заявнику для\~реалізації права\~на призначення\~пенсії (зарахування\~страхового стажу).\~Зі змісту\~заяви вочевидь\~вбачається,\~що між\~заявником та\~заінтересованою особою\~існує спір\~про право,\~оскільки встановлення\~факту належності\~трудової книжки\~ [NUMBER] ,\~дата заповнення\~25.08.1986\~року,\~необхідно для\~призначення пенсії\~(зарахування\~страхового стажу). Вважають,\~що заява [PERSON] про встановлення факту, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки з неї вбачається, що необхідність встановлення такого факту виникла у заявника у зв`язку із спором не про цивільне право, а про право на призначення/перерахунок пенсії (зарахування страхового стажу), що виникає із публічно-правових відносин. Просили закрити провадження у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, справу розглянути без участі уповноваженого представника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Щодо твердження заінтересованої особи про необхідність закриття провадження у справі слід зазначити наступне. Листом ГУ ПФУ в Луганській області від 29.04.2024 р. №2640-2015/О-02/8-1200/24 повідомлено заявнику, що при обчисленні страхового стажу заявника не враховано періоди роботи за трудовою книжкою [NUMBER] від 25.08.1986 року у зв`язку з тим, що має місце виправлення в даті народження на титульній сторінці, яке не засвідчено відповідно до законодавства. Таким чином, органами Пенсійного фонду України ставиться під сумнів належність саме [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] від 25.08.1986 року. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Ст. 55 Конституції України\~закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді. Згідно зі \~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.\~\~ Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 КПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним. В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] необхідно для призначення пенсії, оскільки документи, якими він підтверджує свій страховий стаж, містять розбіжності з його паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх приналежності заявникові. Згідно з матеріалами справи [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності йому трудової книжки, зважаючи на те, що даний факт надаватиме йому можливість реалізувати його конституційне право на пенсійне забезпечення. Слід зазначити, що заявник не оскаржує рішення органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії, не просить встановити факт перебування у трудових відносинах чи факт наявності його права на пенсію, а лише просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа трудової книжки, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на зарахування періоду роботи до трудового стажу для призначення пенсії, що відповідає положенням ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Встановлення наявності трудового стажу буде вирішуватись органами ПФУ при наданні відповідних документів. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. У справі «Беллет проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Таким чином, у разі задоволення клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заявник буде позбавлений права на справедливий та своєчасний розгляд справи за його заявою, чим буде обмежено доступ до правосуддя, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України, серія [NUMBER] , виданого Кремінським РВ УМВС України в Луганській області 31 жовтня 2000 року, заявник є [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Також встановлено, що [PERSON] , громадянин України, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою ВПО №1632-5001476041 від 01.05.2022 (а.с.5). Як особа з першою групою інвалідності отримує пенсію по інвалідності з 03.08.2022 року та є володільцем пенсійного посвідчення Серії [NUMBER] , виданого 20.03.2024 року (а.с.6). Заявник звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою про обчислення страхового стажу для виявлення можливості перерахунку пенсії та її подальшого збільшення. Листом ГУ ПФУ в Луганській області від 29.04.2024 р. №2640-2015/О-02/8-1200/24 повідомлено заявнику, що при обчисленні страхового стажу заявника не враховано періоди роботи за трудовою книжкою [NUMBER] від 25.08.1986 року у зв`язку з тим, що має місце виправлення в даті народження на титульній сторінці, яке не засвідчено відповідно до законодавства, що є порушенням вимог Інструкції №162 (а.с.6-7). Заявник, [PERSON] , народився [INFO] , про що свідчить паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Кремінським РВ УМВС України в Луганській області. Крім цього, дата народження заявника зазначена у картці платника податків, довідці внутрішньо переміщеної особи, довідці МСЕК, пенсійному посвідченні Серії [NUMBER] та у другій частині цієї ж трудової книжки № [NUMBER] , де відомості про працівника зазначені вже українською мовою та дата народження вказана як « [INFO] ». Усі інші дані титульної сторінки трудової книжки, зокрема, прізвище, ім`я, по-батькові та число і місяць народження повністю співпадають з зазначеними документами. Згідно з ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи, що наявне виправлення дати народження заявника в трудовій книжці [NUMBER] перешкоджає [PERSON] у повному обсязі користуватися його правами, позбавляє права на пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту належності [PERSON] зазначеної трудової книжки.

Outcome: approved