Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Глобус» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 24782,23 грн та сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.12.2021 між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу банківського обслуговування, шляхом подання заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, у якій позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав [PERSON] грошові кошти. Проте відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконувала належним чином, у зв`язку з чим станом на 01.04.2024 утворилась заборгованість за договором в сумі 24782,23 грн, яка складається з: 15978,20 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 8804,03 грн. - прострочена заборгованість по процентам, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подала. На підставі\~ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5\~ст.268 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.12.2024, є дата складення повного судового рішення\~03.12.2024. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі,суд встановив, що 17.12.2021 між AT «КБ «ГЛОБУС» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в AT «КБ «ГЛОБУС» - шляхом подання заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, у якій позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та порядок здійснення платежів. Сума кредиту - 15978,20 грн.; строк кредитування - 24 місяці, з 17.12.2021 по 17.12.2023; реальна процентна ставка - 69,4961 % річних. Відповідно до умов вказаної заяви-анкети на приєднання до договору, відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами договору, тарифами, умовами програми кредитування, які їйу зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання споживчого кредиту. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 17.12.2021 по 01.04.2024. Проте відповідач взяті на себе грошові зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.04.2024 утворилась заборгованість за договором в сумі 24782,23 грн, яка складається з: 15978,20 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 8804,03 грн - прострочена заборгованість по процентам, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. 02.05.2023 Банк на адресу відповідача направив вимогу про погашення заборгованості, що утворилася станом на 30.04.2023 в сумі 16521,60 грн, яка залишена без виконання. Статтями 204,\~227 ЦК України\~передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.526, ч.1 ст.527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. В силу\~ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Згідно\~ст.629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статті\~1049,\~1054 ЦК України\~визначають, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд звертає увагу, що відповідач була обізнана з розглядом цивільної справи, повідомлялась в установленому порядку про її розгляд, але жодним чином не висловила своєї позиції за вимогами до неї банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечила наявної заборгованості, укладення договору з позивачем, отримання кредитних коштів, їх розмір та нарахованої заборгованості. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору із відповідачем, оскільки усі умови прямо передбачені в анкеті-заяві позичальника, які безпосередньо підписані позичальником, також доведено порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за таким кредитним договором, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved