Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (далі - ТОВ "Факторинг Партнерс") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 10.07.2023 між ТОВ "Качай гроші" та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-8722456 в електронній формі з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 000,00 грн та зобов`язався повернути грошові кошти надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом і одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 350,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. 10.04.2024 між ТОВ "Качай гроші" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до якого ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 10.07.2023. Заборгованість відповідача [PERSON] за цим кредитним договором складає у загальному розмірі 28 350,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 350,00 грн - комісія за надання кредиту. Позивач зазначає, що вказана сума заборгованості була нарахована первинним кредитором - ТОВ "Качай гроші". Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 10.07.2023 № 00-8722456 у загальному розмірі 28 350,00 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 10.07.2024 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу [PERSON] рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів та з повідомленнями про розгляд справи не було вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою /а.с. 54, 57, 58/, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України, останнє з яких було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення /а.с. 56, 59/. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2023 між ТОВ "Качай гроші" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-8722456 в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 7 000,00 грн, із строком повернення на 120 днів, тобто до 07.11.2023, із відсотковою ставкою за користування кредитом - 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та зі сплатою одноразової комісії за надання кредиту у розмірі 350,00 грн у останній день повного погашення кредиту /а.с. 6-10/. Також відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором додатки до вказаного вище кредитного договору, в яких теж були зазначені вище вказані умови надання та повернення кредиту, а саме Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту /а.с. 10, 11-12/. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ "Качай гроші", позичальник [PERSON] 10.07.2023 о 10:24:52 год. отримав одноразовий ідентифікатор 2770N на вказаний ним номер телефону [NUMBER] /а.с. 20/. 10 липня 2023 року відповідач [PERSON] отримав за вказаним вище кредитним договором кредитні кошти в розмірі 7 000,00 грн на зазначену ним банківську картку, що підтверджується наявними у матеріалах справи інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" про успішні транзакції типу "видача кредиту" через платіжний сервіс "Platon", Додатком № 1 до цієї довідки - Переліком успішних транзакцій типу "видача" на сайті KACHAY.COM.UA, Додатком до вказаної довідки - Додатковою інформацією щодо ПІБ, РНОКПП та номера договору позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс "Platon" /а.с. 20-23/. 10 квітня 2024 року між ТОВ "Качай гроші" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до якого ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 10.07.2023 № 00-8722456, боржником за яким є [PERSON] /а.с. 26-28/. Набуття позивачем ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач [PERSON] , також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання-передачі Реєстру Боржників в паперовому та електронному вигляді від 10.04.2024, Реєстром Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ "Качай гроші", до вказаного вище договору факторингу та копією платіжної інструкції № 422780049 від 12.04.2024 про оплату ТОВ "Факторинг Партнерс" коштів на користь ТОВ "Качай гроші" за отримане право вимоги заборгованості за цим договором факторингу /28-31/. Відповідно до Реєстру Боржників до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 28 350,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 350,00 грн - комісія за надання кредиту /а.с. 29-30/. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 ЗУ "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як вбачається зі змісту укладеного 10.07.2023 між ТОВ "Качай гроші" та відповідачем [PERSON] кредитного договору, цей договір відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн за цим кредитним договором були перераховані на вказаний відповідачем банківський рахунок. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування та одноразової комісії за надання кредиту. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, після укладення вказаного вище договору факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" набув право вимоги до відповідача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не погасив заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 28 350,00 грн ні первісному кредитору, ні позивачу. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд даної справи, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, в тому числі і заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надав. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію зокрема за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії зокрема за надання кредиту. З кредитного договору від 10.07.2023 вбачається, що у ньому встановлена одноразова комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, відповідач, підписуючи кредитний договір, погодився з цією умовою договору, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд вважає, що стягнення з відповідача заборгованості за комісією з надання кредиту у розмірі 350,00 грн є правомірним. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем [PERSON] із ТОВ "Качай гроші" кредитного договору від 10.07.2023 № 00-8722456, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 7 000,00 грн, факт переходу до ТОВ "Факторинг Партнерс" від первісного кредитора ТОВ "Качай гроші" права вимоги заборгованості до відповідача за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом, які нараховані у межах строку кредитування, та комісією за надання кредиту, яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 28 350,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 000,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 350,00 грн - комісія за надання кредиту. Щодо розподілу судових витрат у справі, суд дійшов такого висновку. Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 3 028,00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" судових витрат у справі у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 9 000,00 грн, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги № 15-02/2024 від 15.02.2024, укладений між ТОВ "Факторинг Партнерс" та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" про надання юридичної допомоги за відповідною заявкою /а.с. 39-40/; прайс-лист АО "Лігал Ассістанс" із зазначенням виду послуг та їх вартості /а.с. 40-41/; платіжну інструкцію № 422780443 від 10.06.2024 про перерахування ТОВ "Факторинг Партнерс" грошових коштів АО "Лігал Ассістанс" за надання правової допомоги згідно договору № 15-02/2024 від 15.02.2024 в розмірі 200 000,00 грн /а.с. 41/; заявку на надання юридичної допомоги № 129 від 27.05.2024 у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] , згідно якої витрачено на усну консультацію, вивчення документів та підготовку позову 4 години, загальна вартість послуг 9 000,00 грн /а.с. 42/; витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.06.2024, відповідно до якого входить: надання усної консультації з вивченням документів, на що витрачено 2 години вартістю 3 000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на протязі 2 год. - 6 000,00 грн /а.с. 43/. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial