Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Виробничого кооперативу «Олексія Лу`янова» про стягнення заборгованості за договором. У своїй позовній заяві просив суд стягнути з Виробничого кооперативу «Олексія Лук?янова» (код ЄДРПОУ 40900662) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) заборгованість: - за тілом пайового свідоцтва № ВКДВК0003323 від 28.12.2021 року у розмірі 180 000 грн 00 коп; - за тілом пайового свідоцтва № ВКДВК0003732 від 17.01.2022 року у розмірі 110 000 грн 00 коп; - обсяг регулярних грошових виплат в розмірі прогнозованого обсягу пайових виплат за пайовими свідоцтвами №ВКДВК0003323 від 28.12.2021, №ВКДВК0003732 від 17.01.2022 за період з 23.02.2022 року по день ухвалення рішення у розмірі 262 583, 00 грн; - пеню за несвоєчасне виконання зобов?язання у розмірі 143 023 грн 23 коп; - моральну шкоду у розмірі 5 000 грн 00 коп; - сплачений судовий збір у розмірі 7 006, 06 грн. Свою позовну заяву обґрунтував тим, що [PERSON] є Асоційованим членом кооперативу ВК «Олексія Лук?янова» за Договором №ВКДВК0003323 про умови участі асоційованого члена в Програмі розбудови мережі ломбардів «Ростовщик» від 28 грудня 2021 року та № ВКДВК0003732 від 17.01.2022 року. Позивачем було надано право Кооперативу направляти кошти, які є додатковим пайовим внеском в Кооперативі, в сумі згідно придбаного пайового свідоцтва № ВК0003323 від 28 грудня 2021 року на реалізацію Програми на термін 24 місяці 0 днів. Зазначає, що під час дії строку Договору не виникало жодних проблем стосовно нарахування пайових виплат, строків платежів та їх розміру, оскільки всі виплати отримував своєчасно та у розмірі, встановленому п.2.1.2.1, тобто щомісячно та згідно Додаткам №1 до відповідних пайових свідоцтв. Згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003323 від 28.12.2021 сума заборгованості з 1 березня 2022 року по день спливу договору становить 165 600,00 грн. Згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003732 від 17.01.2022 сума заборгованості з 18 березня 2022 року по день спливу договору становить 96 983,00 грн. У зв`язку з вищезазначеним у виникло право вимоги на стягнення суми боргу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не прибув, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), (далі по тексту - «Позивач») є Асоційованим членом кооперативу Виробничого кооперативу «Олексія Лук?янова» (Код ЄДРПОУ: 40900662, Адреса: 04050, місто Київ, вул. Іллєнка Юрія, будинок 2/10, корпус 14) (далі по тексту - «Відповідач») за Договором №ВКДВК0003323 про умови участі асоційованого члена в Програмі розбудови мережі ломбардів «Ростовщик» від 28 грудня 2021 року та № ВКДВК0003732 від 17.01.2022 року. Відповідно до п. 1.3 Положення про пайову участь членів, про внески, порядок формування та використання фондів виробничого кооперативу «Олексія Лук?янова» затвердженого Загальними зборами Виробничого кооперативу «Олексія Лук?янова» (Протокол «170620/1 від 17 червня 2020 року) (далі по тексту - «Положення») положення встановлює види, розмір та порядок внесення внесків членами і асоційованими членами та їх використання; встановлює порядок набуття та припинення членства в кооперативі, встановлює порядок формування і використання фондів кооперативу, права та обов?язки членів (асоційованих членів) та Кооперативу; визначає порядок і умови залучення коштів для розвитку мережі ломбардів під брендом «Ростовщик». Позивачем було надано право Кооперативу направляти кошти, які є додатковим пайовим внеском в Кооперативі, в сумі згідно придбаного пайового свідоцтва № ВК0003323 від 28 грудня 2021 року на реалізацію Програми на термін 24 місяці 0 днів. У відповідності до п.2.1.2 та п.2.1.2.1 Асоційований член кооперативу має право отримувати прогнозований обсяг пайових виплат згідно умов Програми: у процесі реалізації Програми Асоційований член кооперативу набуває права на отримання результату діяльності у вигляді регулярних грошових виплат в розмірі прогнозованого обсягу пайових виплат, що складає 48% річних від суми пайового внеску один раз на місяць. У свою чергу, згідно з пунктом 2.3.3 Договору Кооператив зобов?язується сумлінно виконувати умови цього договору. Таким чином, вищевказані правовідносини посвідчуються пайовим свідоцтвом, яке видається Асоційованому члену і передбачає право на отримання виплат на пай. Позивач є власником пайових свідоцтв №ВКДВК0003323 від 28.12.2021, №ВКДВК0003732 від 17.01.2022. Згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВКО003323 від 28.12.2021 року, тіло пайового внеску становить 180 000 грн 00 коп. (сто вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) під відсоток у розмірі 48% (сорок вісім відсотків). Згідно з додатком № 1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003732 від 17.01.2022 року, тіло пайового внеску становить 110 000 грн 00 коп. (сто десять тисяч гривень 00 копійок) під відсоток у розмірі 46% (сорок шість відсотків). Таким чином, сума тіл пайових внесків становить 290 000 грн 00 коп. (двісті дев`яносто тисяч гривень 00 копійок). Зазначає, що під час дії строку Договору не виникало жодних проблем стосовно нарахування пайових виплат, строків платежів та їх розміру, оскільки всі виплати отримував своєчасно та у розмірі, встановленому п.2.1.2.1, тобто щомісячно та згідно Додаткам №1 до відповідних пайових свідоцтв. Згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003323 від 28.12.2021 сума заборгованості з 1 березня 2022 року по день спливу договору становить 165 600,00 грн. Згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003732 від 17.01.2022 сума заборгованості з 18 березня 2022 року по день спливу договору становить 96 983,00 грн. Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються ЗУ «Про кооперацію». Відповідно до положення ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об?єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Кооперативні виплати та виплати на паї до оплати праці не належать, а є доходом громадян від підприємницької діяльності, яка є для громадян джерелом грошових доходів від власності і є одноразовою виплатою, які не відносяться до об`єктів індексації, визначених у пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, якою затверджено Порядок проведення грошових доходів населення. Стаття 3 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року №1087-IV (надалі - Закон N?1087-1/) визначає, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. За змістом статті 8 Закону №1087-IV статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність і повинен містити положення, що не суперечать законодавству. Статтею 14 Закону України «Про кооперацію» визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай Асоційований член кооперативу фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов?язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. Відповідно до п. 3.2.2 Положення членство в Кооперативі виникає після сплати обов?язкового пайового внеску і після сплати вступного внеску на підставі рішення Загальних зборів Кооперативу з дня внесення відповідного запису до реєстру членів Кооперативу. Згідно з п. 3.2.3 Асоційоване членство в Кооперативі виникає після сплати обов?язкового пайового внеску на підставі рішення Голови Кооперативу чи Правління Кооперативу з дня внесення відповідного запису до реєстру Асоційованих членів Кооперативу (вказаний обов?язок передбачений також п. 5.2 Положення). Відповідно до п. 5.2.1 Асоційовані члени кооперативу мають право на отримання нарахувань на паї відповідно до законодавства, отримувати суми паю в разі припинення членства в Кооперативі тощо. В свою чергу, за п. 5.3.2 Кооператив зобов?язаний гарантувати виплату належної члену (асоційованому члену) Кооперативу при виході з Кооперативу грошової вартості частки майна Кооперативу, відповідної сумі його сумарного розміру пайового внеску. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (пенею) с грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За порушення строків виконання грошового зобов?язання, кредитор має право застосовувати фінансові санкції, зокрема нараховувати пеню у розмірі, встановленому у договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кооперативних правовідносин» невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003323 від 28.12.2021 року пеня за несвоєчасне виконання зобов?язання становить 94 116 грн 43 коп. (період розрахунку: з 28.12.2023 року по 31.12.2023 року; 345 000,00 грн. (сума боргу) ? 48% (відсоток річних) ? 4 (кількість днів у періоді) / 365 (днів у році) /100 = 1814,79 грн); (період розрахунку: з 01.01.2024 року по 22.07.2024 року; 345 000,00 грн. (сума боргу) ? 48% (відсоток річних) ? 204 (кількість днів у періоді) / 366 (днів у році) /100 = 92 301,64грн). Так, згідно з додатком №1 до пайового свідоцтва №ВКДВК0003732 від 17.01.2022 року пеня за несвоєчасне виконання зобов?язання становить 48 906 грн 80 коп. період розрахунку: з 17.01.2024 року по 22.07.2024 року; 206 983,00 грн. (сума боргу) ? 46% (відсоток річних) ? 188 (кількість днів у періоді) / 366 (днів у році) /100 = 48 906,80 грн.) Всього пеня становить станом на 22 липня 2024 року: 143 023 грн 23 коп. (сто сорок три тисячі двадцять три гривні двадцять три копійки). Щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу витрати на проведення експертизи. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 7 006,06 грн. На підставі ст. ст. 525, 610, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved