Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітньої [PERSON] , її батьком [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено, [PERSON] , та [PERSON] . Зазначив, що з [PERSON] , не мав шлюбних відносин та немає на разі. З самого народження [PERSON] , проживає разом з заявником та знаходиться на повному його утриманні. Мати дитини [PERSON] , проживає в іншому місті та має іншу сім`ю. Зазначив, що 16.01.2024 року між заявником та [PERSON] , було укладено договір який завірений нотаріально, щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до якого місце проживання дитини визначено разом з батьком. Зазначив, що встановлення факту заявнику необхідно за для юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в подальшому можуть виникнуть обставини необхідності оформлення документів для допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків, виїзду за кордон та реалізації права заявника відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2024 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2024 року було залучено Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в якості заінтересованої особи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.06.2024 року, було оголошено закритим всі судові засідання з розгляду у вказаній цивільній справі та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, з викладених в заяві підстав, окремо зазначив: що матір`ю дитини записана жінка, яка по договору була надавала біологічний матеріал для сурогатного материнства. [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення рішення не заперечувала. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.08.2012 року між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , було укладено договір сурогатного материнства. Відповідно до умов вказаного договору сурогатна матір зобов`язується методом екстракорпорального запліднення і переносу ембріона у порожнину матки виносити та народити дитину від біологічних батьків [PERSON] та [PERSON] , а також передати народжену дитину біологічним батькам, які у свою чергу зобов`язуються сплатити сурогатній матері відповідні платежі за це. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.11.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, [INFO] , народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3002-5002659897 від 21.03.2023 року, вбачається, що [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3002-5002659934 від 21.03.2023 року, вбачається, що [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . З довідки виданої [PERSON] , з середнього загальноосвітнього закладу «Слав`янська гімназія» Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, вбачається, що остання дійсно навчається в 5-В класі Слов`янської гімназії. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6117-5000767878 від 11.04.2022 року [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . 16.01.2024 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено договір, відповідно до умов якого батьки домовились про місце проживання дитини та про порядок здійснення батьківських прав батьком та матір`ю, яка проживає окремо від дитини. Місцем проживання дитини визначили місце проживання батька. Згідно з актом ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» від 10.01.2024 року, вбачається, що мешканці будинку по [ADDRESS] , підтверджують, що в квартирі № 405 вказаного будинку проживає заявник [PERSON] та [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вимоги до доказів встановлені ст.77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту вказаного факту залежить здійснення особистих немайнових прав заявника, враховуючи що на даний час заявник потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду, оскільки самостійно піклується та утримує дитину суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved