Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] за договором оренди з правом викупу № 1144210619002 від 19.06.2021 року в розмірі 55760,51 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.06.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210619002 у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію», за яким ТОВ «Будинок Комфорту» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, а [PERSON] прийняв об`єкт оренди у строкове платне володіння та користування, а також зобов`язання сплачувати ТОВ «Будинок Комфорту» орендну плату. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, передавши [PERSON] у володіння та користування погоджений об`єкт оренди. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, за яким ТОВ «Свеа Фінанс» отримало від ТОВ «Будинок Комфорту» право вимоги до [PERSON] за договором оренди майна з правом викупу № 1144210619002 від 19.06.2021 року, що складається з права вимоги заборгованості за договором у загальному розмірі 55760,51 грн, з яких: 31876,00 грн заборгованість за простроченими орендними платежами; 23884,51 грн нарахована пеня. Посилаючись на вказані обставини та не виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] зазначену суму заборгованості та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечив. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 04.11.2024 та 09.12.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та поштовим конвертом з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», крім того, повідомлялася шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при тому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заперечення від сторін проти заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.06.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210619002, відповідно до п. 1 якого ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язалося передати [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Тип товару: Смартфон, Модель товару: Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 5G 6/128GB Graphite Gray), з наступним переходом права власності на такий об`єкт до [PERSON] на визначених правилах та умовах, а [PERSON] зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати ТОВ «Будинок Комфорту» орендну плату. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що передача об`єкту оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди. Підписанням документа про передачу у користування [PERSON] підтверджує факт отримання об`єкту оренди у належному стані. Умовами договору оренди (п. 3) сторонами погоджено, що розмір орендної плати становить 1349,00 грн, які сплачуються [PERSON] до 19-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, останнім днем внесення платежу є 19.06.2023 року. Відповідно до п. 4 договору сторони погодили застосування способу забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки, а саме право ТОВ «Будинок Комфорту» право нараховувати пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Таким чином, судом підтверджено, що 19.06.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210619002, на підставі якого між сторонами виникло зобов`язання на вищезазначених умовах. Крім того, 19.06.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено додаткову угоду до договору оренди майна з правом викупу № 1144210619002 від 19.06.2021 року, відповідно якого п. 1 встановлено, що орендодавець зобов`язується у порядку та на умовах визначених у цій додатковій угоді, надати орендареві послуги відносно об`єкту оренди в межах сервісу визначеного в п. 2 цієї додаткової угоди, а орендар зобов`язується оплатити такий сервіс. У п. 2 визначено: найменування об`єкту оренди Smart/tel Xiaomi Redmi Note 10 5G 6/128GB Graphite Gray. Найменування сервісу залиття рідиною. Кількість - 1, строк дії - 24 місяці, вартість включаючи ПДВ - 150.00 грн. Суд встановив, що відповідно до експрес-накладної № 20450403655789 від 19.06.2021 року, ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу виконало у повному обсязі, передавши у встановлений в договорі строк [PERSON] визначені об`єкти оренди. З розрахунку заборгованості за договором оренди судом підтверджено, що [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 55760,51 грн, з яких: 31876,00 грн заборгованість зі сплати орендних платежів; 23884,51 грн нарахована сума пені. 03.07.2023 р. між ТОВ " Будинок Комфорту " та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (після перейменування ТОВ "Свеа Фінанс") було укладено Договір факторингу № 01.02.- 28/23, відповідно до умов якого ТОВ " Будинок Комфорту " передає Фактору, а Фактор набуває Прав вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта (Орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу передбачено, що загальний розмір Заборгованостей складається з: заборгованості зі сплати сум орендної плати за Договорами оренди, сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням умов Договорів оренди та сум вартості викупу орендованого майна, що Фактор матиме право самостійно нарахувати Боржникам за Договорами оренди у зв`язку із розірванням Договорів оренди внаслідок прострочення сплати Боржниками орендної плати за Договорами оренди. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу погоджений перелік Боржників, їх Договорів оренди, Права вимог за якими відступаються зв цим Договором Факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань ожного з них із зазначенням суми особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у Клієнта, за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього Договору (Реєстр Боржників). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 року № 01.02-28/23 загальна заборгованість Буніча за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 55760,51 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних інших. В п. 5 ч.1 ст. 3Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, всі дії [PERSON] при укладенні Договору № 1144210619002 оренди майна з правом викупу від 19.06.2021 року підтверджувалися та підписувалися електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, які направлялися на мобільний номер телефону відповідача [PERSON] [NUMBER] , таким чином, встановлено, що договір між позивачем та ТОВ "Будинок Комфорту" укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що Договір № 1144210619002 від 19.06.2021 року укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» № 20450403655789 від 19.06.2021 року. Відповідно до п. 6.4.6. Правил надання майна в оренду ТОВ «Будинок Комфорту»- у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. Крім цього, відповідно до п. 8.5 Правил, у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору (залежно" від того, що настало раніше), орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочення орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди. [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 55760,51 грн. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу та сплатив повністю грошові кошти. Суд враховує, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Будинок Комфорту» здійснювалось в межах терміну дії договору № 1144210619002 від 19.06.2021 року. Отже, враховуючи строки дії договору № 1144210619002 від 19.06.2021 року оренди майна з правом викупу та відповідно строк оренди 24 місяці та обов`язок відповідача сплачувати щомісячні платежі у розмірі 1349,00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості, а саме прострочених орендних платежів у розмірі 31 876,00 грн, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача суми пені за прострочені орендні платежі, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 Договору за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3 % на власний розсуд. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). З огляду на викладене суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку у розмірі 23884,51 грн. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу № 1144210619002 від 19.06.2021 року, не виконав, яке виявилося у несплаті орендної плати, що стало наслідком звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 55760,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved