Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплачених державних соціальних допомог в розмірі 4991,56 грн. та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення ЗМР перебуває особова справа по призначенню державних соціальних допомог на дітей одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на обліку з 2014 року. 18 листопада 2021 року Відповідач звернулась до управління для оформлення державних соціальних допомог на дітей одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям. Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та надано пакет документів, відповідно до вимог законодавства. Відповідно до наданих документів, згідно із чинним законодавством України, Відповідачу було призначено: -допомогу на дітей одиноким матерям - з 01.11.2021 по ЗО. 11.2021 у розмірі 1824,90 грн щомісячно, з 01.12.2021 по 30.04.2022 у розмірі 2019,90 грн щомісячно; -державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям - з 01.11.2021 по 30.11.2021у розмірі 4454,26 грн щомісячно, з 01.12.2021 по 30.04.2022 у розмірі 4743,46 грн щомісячно. У подальшому проводились автоматичні перерахунки розмірів двох видів допомог у зв`язку з підвищенням рівня прожиткового мінімуму та автоматичне подовження строку виплати у зв`язку із запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2 (далі - карантин). 10 травня 2022 року управлінням від Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) отримано повідомлення про визнання батьківства № 23/21.15-41 від 22.04.2022 року, в якому вказано, що до актового запису № 22 від 04 лютого 2020 року про народження [PERSON] на підставі заяви про визнання батьківства внесені відомості про батька. У зв`язку з приховуванням обставин, які впливають на призначення і виплату державних допомог на дітей одиноким матерям та малозабезпеченій сім`ї, а саме про факт встановлення батьківства, [PERSON] отримала надміру нараховані грошові кошти: -допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.05.2022 по 31.05.2022у розмірі 2019,90 грн.; -державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.05.2022по 31.05.2022 у розмірі 4991,56 грн. Разом сума до повернення: 7 011,46 грн (сім тисяч одинадцять гривень 46 копійок). Управлінням, а потім Департаментом, як правонаступником, на адресу реєстрації місця проживання [PERSON] направлялись листи з пропозицією повернути переплачені суми державних соціальних допомог добровільно, але переплачені кошти відповідач у добровільному порядку станом на дату подання позову не повернула, тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь департаменту надміру виплачених державних соціальних допомог, а також суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов просив задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 29.10.2024 року, 25.11.2024 та на 06.12.2024 року не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та розміщенням офіційного оголошення на сайті суду, яке було опубліковане на офіційному веб-сайті судової влади, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 06.12.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 18.11.2021 року звернулася до УПСЗН ЗМР по Заводському району для оформлення державної соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям.. Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги». в якій зазначила, що членами її сім`ї є сини [PERSON] та [PERSON] . В додатковій інформації, яка повідомляється одинокою матір`ю зазначили, що у шлюбі не перебувала, з особою, від якої має дитину не проживає, пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію не отримує. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 25.11.2021 року [PERSON] призначено допомогу одиноким матерям з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року у розмірі 2019,90 грн. щомісячно. Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 25.11.2021 року [PERSON] призначено допомогу з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року у розмірі 4454,26 грн., з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року 4743,46 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям встановлений розмір допомоги з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року в сумі 4991,56 грн. Розпорядженням на продовження строку виплати допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) встановлений розмір допомоги з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року в сумі 2019,90 грн. Відповідно до повідомлення про визнання батьківства за вих. № 23/21.15-41 від 22.04.2022 року, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомляє, що до актового запису № 22 від 04 лютого 2020 року про народження [PERSON] на підставі заяви про визнання батьківства унесені відомості про батька. Матері дитини [PERSON] була видана 04.02.2020 року довідка для пред`явлення органам праці та соціального захисту населення. Рішенням від 11.05.2022 року виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї [PERSON] припинено з 01.05.2022 року, оскільки нею зареєстрований шлюб 20.04.2022 року. Рішенням від 11.05.2022 року виплата державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми [PERSON] припинено з 01.05.2022 року, у зв`язку зі зміною складу сім`ї - шлюб зареєстровано 20.04.2022 року та визнання батьківства на молодшу дитину 22.04.2022 року. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району. За положеннями ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.1-3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Суд звертає увагу, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. За нормою ч.5 ст.12, ст.13 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ч.3 ст.26 ЦК України фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. За положеннями ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про, зокрема, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Виключення, визначені ст.1215 ЦК України, на правовідносини, що виникли між сторонами у справі, не застосовуються, оскільки переплата у виплаті державної грошової допомоги виникла саме внаслідок недобросовісності з боку відповідача (набувача майна). Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2812-XII від 21.11.1992, ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 24.02.2003 №250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. У ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом. У п.20 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженому Постановою КМУ від 24.02.2003 № 250 та п. 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженому Постановою КМУ від 27.12.2001 №1751 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна допомога одиноким матерям призначуються на шість місяців з наступним поданням нових заяви та декларації кожні шість місяців. Так, у п.36 зазначеного Порядку №1751 врегульовано, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та/або відомостями, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям також припиняється якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк допомогу на дітей одиноким матерям може бути призначено не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Абзацом 8 пункту 5 Порядку 250 та абзацом 4 пункту 34 Порядку 1751 передбачено, що до складу малозабезпеченої сім`ї заявника та особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства І та II групи або особами з інвалідністю І групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю І групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. Згідно абзацу 1 пункту 34 Порядку 1751 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Пунктом 2 Порядку 250 передбачено, що державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, а також іншим малозабезпеченим сім`ям у випадках, установлених законом, які з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно п.49 Порядку 1751 «Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (змін у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо)». У пункті 25 Порядку 250 визначено: Якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач скористався належним способом захисту відповідно до ст.15,16 ЦК України, а саме, відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування збитків, надав належні та допустимі докази того, що відповідачка отримувала виплати у вигляді грошової допомоги у встановлений судом період, але не мала права на її нарахування та виплату. Отже, зважаючи на зазначені вище нормативні положення, а також фактичні обставини справи, надаючи їм належну оцінку, з урахуванням розрахунків переплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям по о/р № [NUMBER] та переплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям по о/р № [NUMBER] , позивачу підлягають поверненню надміру виплачені кошти за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 по державній допомозі на дітей одиноким матерям у розмірі 2019,90 грн., а в період з 01.05.2022 по 31.05.2022 надміру виплачені кошти по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям у розмірі 4991,56 грн. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved