Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова 31.08.2022 надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , в якій позивач просив тягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги телепостачання за період з 14.10.2015 по 23.02.2022 у сумі 83663,70 грн., інфляційні витрати у сумі 9630,60 грн., 3% річних у сумі 1529,87 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 06.09.2022 цивільну справу №639/2466/22 за позовною заявою КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з телепостачання передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова. 11.10.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , в якій позивач просить тягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги телепостачання за період з 14.10.2015 по 23.02.2022 у сумі 83663,70 грн., інфляційні витрати у сумі 9630,60 грн., 3% річних у сумі 1529,87 грн. та судовий збір. На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Як виконавець послуг КП «Харківські теплові мережі» відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право на стягнення вартості наданих споживачам послуг. Норми ст. 67, 68. 162 Житлового кодексу України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 №572, ст. 9 3акону України «Про житлово-комунальні послуги», зобов?язують наймача, власника і орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги. Факт не проживання в квартирі не впливає на обов?язок внесення власником квартири плати за житлово-комунальні послуги. За період з 14.10.2015 по 28.02.2022 відповідач не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг з теплопостачання, у зв?язку з чим виникла заборгованість, яка складає 83663.70 грн. Інфляційні витрати складають 9630,60 грн., 3% річних складають 1529,87 грн. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися квитанції про сплату за послуги теплопостачання, що до цього часу не сплачені. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2022, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 18). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 20). 17.11.2022 до канцелярії суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву КП «ХТМ», в якому просив позовні вимоги вважати КП «Харківські теплові мережі» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, в задоволені позову відмовити (а.с. 25-29). На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що в провадженні суду Київського району м. Харкова знаходиться цивільна справа №639/2466/22 за позовом КП «XTM» до [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання за період з 14.10.2015 по 23.02.2022 у сумі 83663,70 грн., інфляційні витрати у сумі 9630,60 грн., 3% річних у сумі 1529,87 грн. та судового збору. Позовну заяву КП «ХТМ» вих. №251 від 31.08.2022 подано 31.08.2022. Копію ухвали від 19.10.2022 та копію позовної заяви КП «ХТМ» відповідачем отримано 07.11.2022, про що є відповідна відмітка у справі. Вважає позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Нарахування інфляційних витрат у сумі 9630,60 грн., 3% річних у сумі 1529,87 грн. є протиправним. Позов мотивований тим, що у зв`язку з несвоєчасною та неповною сплатою відповідачем за послуги теплопостачання, що надаються КП «ХТМ», утворилась заборгованість у розмірі 83663,70 грн. за період з 14.10.2015 до 23.02.2022, яка підлягає стягненню з [PERSON] разом з трьома відсотками річних та інфляційними втратами. Так, для визначення та розрахунку можливої заборгованості відповідачами надано не прозорий розрахунок заборгованості, а не зрозумілу відомість про нарахування та оплату за послуги теплопостачання за період з жовтня 2015 року, з внесенням до стовбцю 2 невірних даних щодо опалювальної площі, що не дає змоги здійснити належний розрахунок заборгованості та здійснених платежів. Рішенням Жовтневого районного суду від 28.01.2019 по цивільній справі №639/922/18 (провадження 2/639/922/18) встановлено, що станом на дату проголошення рішення [PERSON] не є власником кв. [ADDRESS] . Акт приймання-передачі об`єкту інвестування б/н виданий 21.10.2014 ПАТ «Укрсоцбанк», який є однією з підстав реєстрації права власності на кв. [ADDRESS] за [PERSON] але, щодо отримання [PERSON] вказаного Акту та переліку документів, вказаних в ньому, встановлено в цивільній справі №644/4458/20 за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобов`язання вчинити певні дії, встановлено, що Акт та перелік документів, вказаних в ньому, отримано [PERSON] лише у листопаді 2021 року. Актом прийому - передачі документів від 04.11.2020 адвокат ТОВ «Укрфінстандарт» Березовський Є.В. передав [PERSON] всі необхідні оригінали документів, окрім Акту прийому - передачі об`єкту інвестування від 21.10.2014. Ухвалою Жовтневого районного суду від 20.01.2022 по цивільній справі №644/4458/20 встановлено, що «…надані суду докази разом з заявою позивача свідчать про те, що зазначені в позові документи передані позивачу, отже відсутній предмет спору, відтак суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити та закрити провадження у справі за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зобов`язання вчинити певні дії...». Тобто, станом на жовтень 2015 року до листопада 2021 року [PERSON] , з незалежних від нього причин (протиправне утримання ПАТ «Укрсоцбанк» та його правонаступником АТ «Альфа-Банк» документів, необхідних для реєстрації права власності), не був власником кв. [ADDRESS] , що виключає виникнення зобов`язань утримувати майно, що йому належить, вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки, а саме послуги теплопостачання та інше. Відповідач зазначає, що право власності на кв. [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] тільки 16.11.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2512329863120, рішення про державну реєстрацію права (з відкриттям розділу), індексний номер 61751159 від 16.11.2021. Представник КП «ХТМ» помилково ототожнює належні позивачеві майнові права на об`єкт інвестування та права власності на конкретне нерухоме майно, створене в результаті будівництва житлової будівлі за договором пайової участі у фінансуванні будівництва, яке виникло 22.11.2021. Посилання представником КП «ХТМ» про встановлені за [PERSON] зобов`язання сплатити за теплопостачання з жовтня 2015 року до 22.11.2021 є щонайменше неправомірним. Право власності на кв. [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] 22.11.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2512329863120, рішення про державну реєстрацію права (з відкриттям розділу), індексний номер 61751159 від 16.11.2021. Після реєстрації права КП «ХТМ» [PERSON] направив листа, вхідний № К 152-154 від 03.12.21 щодо укладання Договору, та відкриття особового рахунку на сплату послуг теплопостачання кв. [ADDRESS] , до цього часу відповідь не надійшла. До цього часу такий договір не укладено з вини КП «ХТМ». Таким чином, вимоги КП «ХТМ» стосовно стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання кв. [ADDRESS] в період з жовтня 2015 року до 22.11.2021 безпідставним, необґрунтованим, протиправним, та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач вказує заборгованість у розмірі 83663,70 грн. за період з 14.10.2015 до 23.02.2022 але до виниклих між сторонами правовідносини застосовується трирічний строк позовної давності. Копії позовної заяви відповідачі не отримували. Позовна заява датована 31.08.2021, що, ймовірно, означає 31.08.2021. Таким чином, позовні вимоги позивача, які стосуються нарахувань, строк оплати яких настав до 31.08.2018, задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом позовної давності. Виходячи з викладеного, просив застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача в частині позовних вимог, які заявлені за межами строку позовної давності, та відмовити в задоволенні таких вимог. Наявні підстави для відмови позивачу у позові в частині стягнення заборгованості за період з 14.10.2015 по 31.08.2018 у зв`язку із пропуском позовної давності. Щодо нарахувань за послуги теплопостачання в період з 14.10.2015 до 22.11.2021 кв. [ADDRESS] , то [PERSON] вважає, що особою, яка повинна погасити цю заборгованість є ПАТ «Укрсоцбанк» або його правонаступник АТ «Альфа Банк». Вважає позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в частині стягнення з нього заборгованості за послуги теплопостачання кв. [ADDRESS] в період з 14.10.2015 по 31.08.2018 такими, що на підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском строків позовної давності; заборгованості за послуги теплопостачання кв. [ADDRESS] в період з жовтня 2015 року до 22.11.2021 є безпідставним, необгрунтованим, протиправним, та такими, що не підлягають задоволенню. 08.12.2022 до канцелярії суду надійшла відповідь представника КП «Харківські теплові мережі» на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, зокрема, що відповідач надав відзив на позовну заяву, де посилається на неправомірність нарахувань інфляційних витрат та 3% річних, вважає що право власності на квартиру [ADDRESS] у нього виникло з 16.11.2021 та просив застосувати строк позовної давності. Позивачем подано позов до відповідача про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 14.10.2015 по 23.02.2022 та нараховано інфляційні витрати та 3% річних у період з 01.10.2019 по 23.02.2022, тобто до настання воєнного стану, а тому нарахування інфляційних витрат та 3% річних є правомірним. Відповідач надав до суду заперечення на позов, в якому вказує, що до 16.11.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано на ПАТ "Укрсоцбанк", а отже у період з 14.10.2015 по 15.11.2021 у компанії виникають зобов`язання, щодо оплати комунальних послуг, в підтвердження своїх заперечень відповідачем надано до суду копію рішення Жовтневого районного суду м. Харкова №639/3726/18 від 28.01.2019. Відповідач не надавав позивачу на вимогу законодавства України документів, які підтверджують право власності на квартиру [ADDRESS] , а також документів, які підтверджують непроживання у зазначеній квартирі. Крім того, сама по собі заява про застосування строку позовної давності свідчить при визнання відповідачами порушеного права позивача, тобто наявність заборгованості оскільки за спливом строку позовної давності можна відмовити у випадку, коли порушення невизнані або оспорювані права підлягають захисту, але відповідач пропустив строк без поважних причин (а.с. 62). 15.04.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника КП «Харківські теплові мережі» Суржана Р.Д., в яких прийняти ці додаткові пояснення та долучити їх до матеріалів справи; позовні вимоги задовольнити у урахуванням заяви позивача від 03.12.2022 (подана до суду 08.12.2022) (а.с. 188-191). На обґрунтування додаткових пояснень зазначає, зокрема, що як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав від 22.11.2021 індексний номер 286024500, підставою для державної реєстрації права власності квартири [ADDRESS] є комплект документів, зокрема акт приймання-передачі об`єкта інвестування, серія та номер: б/н, виданий 21.10.2014, видавник: Управитель ПАТ «УКРСОЦБАНК» / Довіритель Кравченко С.М. Враховуючи викладене, на думку позивача, квартира відповідача перебувала у його володінні та користуванні з 21.10.2014. Доказів протилежного відповідачем не надано. Посилання відповідача на фактичне отримання вищевказаного акту приймання-передачі об`єкта інвестування лише у 2021 році пов`язується відповідачем саме із моментом державної реєстрації права власності, але не з неможливістю фактичного володіння та користування даним житлом, а отже, з початку спірного періоду (з жовтня 2015 року) відповідач принаймні був отримувачем комунальних послуг по вказаній квартирі. Також, навіть з моменту оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] та переоформлення в КП «ХТМ» особового рахунку на своє ім`я, відповідач станом на сьогоднішній день не вносить оплату за послуги постачання теплової енергії для опалення нарахована заборгованість не зазнала змін. Крім того, відповідачем надано до матеріалів справи Звіт про оцінку розміру прямого збитку (матеріального збитку) від 12.02.2024, з якого вбачається, що квартира [ADDRESS] , розташована на 21-ому поверсі 24 поверхового житлового будинку та складається з 3х кімнат, загальною площею 92,4 м.кв. Матеріал стін: цегла; на стінах відсутня штукатурка, відсутнє облаштування віконних укосів. Матеріал перекриття: з/б; Стеля, підлога без оздоблення. Міжкімнатні двері відсутні. Підвіконня відсутнє. Висота: 3,0 м Рік побудови: 2012 р. Вантажний ліфт на момент виконання даного Звіту, не працював. Опалення: ТЕЦ Інженерні комунікації: водопостачання гаряче та холодне, водовідведення підведені до квартири; розводка по квартирі відсутня. Батареї опалення встановлені нерівно зі значним перекосом труб, які йдуть від магістралі під стяжкою полу до батарей. Батареї в заводській упаковці, сліди експлуатації на трубах та батареях опалення відсутні. На вході до квартири встановлено лічильник тепла, показання якого нульові. Ознаки експлуатації системи опалення в квартирі відсутні. Опалювальна площа квартири 92,4 м2 4,94 = 87,46 м2. Квартира непридатна для проживання. Відповідач є власником квартири з листопада 2021 року, отже питання придатності чи непридатності квартири для проживання, принаймні з листопада 2021 року, знаходиться під повним контролем відповідача. Оцінку проведено 12.02.2024, отже всі фактичні дані та обставини, встановлені даним документом є актуальними саме на вказану дату і жодним чином не можуть бути поширені на минулі періоди. Індивідуальний прилад обліку опалення у квартирі відповідача встановлений та взятий на облік 19.07.2023, отже поза спірним періодом. З огляду на викладене «нульові» показання приладу обліку не є доказом відсутності опалення та/або доказом не користування відповідачем послугами з постачання теплової енергії для потреб опалення, що надаються позивачем протягом спірного періоду. Крім того, на думку позивача, при вирішенні питання про застосування позовної давності до позовних вимог у цій справі, необхідно враховувати те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. На час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020 (а.с. 188-191). Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява представника КП «Харківські теплові мережі» Суржан Р.Д. про розгляд справи без участі, в якій просив проводити справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 186-187). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, на електрону адресу суду в систем «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без участі, в якій він просив розглядати справу без участі відповідача, проти задоволення позову заперечує, просив відмовити а також застосувати строк позовної давності (а.с. 200-201). Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ксерокопії акту прийняття-передачі об`єкта інвестування від 21.10.2014, ПАТ «Уксоцбанк» (забудовник), з однієї сторони, та [PERSON] (довіритель), з іншої сторони, склали цей акт про наступне: забудовник передає, а довіритель приймає квартиру у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51-52). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.01.2019 позов [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. задоволено повністю; визнано вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчий напис б/н від 20.11.2017 за реєстровим №27216, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла за період з 01.12.2014 по 06.10.2017, а саме прострочена заборгованість - 401443,46 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 420861,48 грн., а всього 822304,94 грн., також витрати, пов`язані з вчиненням нотаріального напису без зазначення суми - таким, що не підлягає виконанню (а.с. 32-38). Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2021 №286024500, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Дата, час державної реєстрації 16.11.2021 17:31:34 (а.с. 3). Відповідно до відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано особовий рахунок [NUMBER] , споживач [PERSON] (а.с. 4), тобто у вказаній квартирі мститься централізована система теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківські теплові мережі», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконав, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив. Як вбачається з Відомості нарахувань та оплату за послуги з теплопостачання, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за період з 14.10.2015 по 28.02.2022 відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 83663,70 грн. (а.с. 3). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2021 №286024500, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Дата, час державної реєстрації 16.11.2021 17:31:34 (а.с. 3). Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримував послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, що не спростовано в судовому засіданні належними доказами, однак вказані послуги своєчасно не оплачував, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за послуги теплопостачання з моменту реєстрації права власності відповідача 16.11.2021 за адресою: [ADDRESS] , тобто за період з листопада 2021 року по 28.02.2022, яка складає 10745,68 грн. і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, враховуючи, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції з період листопада 2021 року по 28.02.2022 у розмірі 1433,25 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 111,01 грн. (а.с. 5). В іншій частині позовні вимоги за період до 14.10.2015 задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за послуги з теплопостачання в квартирі, в якій відповідач у вказаний період не був зареєстрований та на яку [PERSON] не мав права власності. При цьому суд не знаходить підстав для застосування строку позовної давності, оскільки відмовляє в задоволенні частини позовних вимог по суті. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП Харківські теплові мережі " підлягають частковому задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 14,69 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у сумі 321,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial