Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради, про визнання батьківства, виключення відомостей з актового запису про народження та внесення відомостей в актовий запис про народження, у якій просить суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Черкаси, свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 45 від 01 листопада 2021 року; - зобов`язати виконавчий комітет Червонослобідської сільської ради виключити із актового запису № 45 від 01 листопада 2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомості з графи «Відомості про батька» - [PERSON] ; - зобов`язати виконавчий комітет Червонослобідської сільської ради внести зміни до актового запису № 45 від 01 листопада 2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Черкаси, свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, а саме: в графу «Відомості про батька» внести - [PERSON] , [INFO] , та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище та по батькові [PERSON] на [PERSON] . Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач разом з відповідачем [PERSON] з лютого 2019 року спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] . При цьому, у свідоцтві про народження, батьком записаний - [PERSON] , [INFO] , оскільки, 15 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб. 25 жовтня 2021 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Оскільки, станом на 09 жовтня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , не був розірваний, тому під час внесення даних до актового запису про народження [PERSON] , батьком дитини записали [PERSON] . Позивач наголошує, що він є біологічним батьком [PERSON] та з 2019 року він перебуває у стосунках із [PERSON] . Також, позивач вказує, що [PERSON] повідомляла [PERSON] про те що він формально записаний батьком в свідоцтві про народження [PERSON] на, що останній погодився з тим, що він не є біологічним батьком та не проти виключення його даних із актового запису про народження дитини. Зокрема, позивач вказує, що відповідач [PERSON] втратила зв`язок із [PERSON] так, як останній змінив свій номер телефону, а тому немає можливості повідомити його про необхідність звернення до виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради, як це передбачено ч. 3 ст. 122 СК України. За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26 березня 2024 року. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2024 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2024 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 04 грудня 2024 року. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09 грудня 2024 року, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Заявлені позовні вимоги [PERSON] визнала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за останньою відомою адресою, причини неявки суду не відомі. Представник виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши через підсистему «Електронний суд» заяву про слухання справи за його відсутності за наявними матеріалами. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 27 жовтня 2021 року встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2015 року /а.с. 13/. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25 жовтня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 14/. Також, з позовної заяви встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] з лютого 2019 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Під час спільного проживання з позивачем відповідач [PERSON] завагітніла та у подальшому народила сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 листопада 2021 року, виданим виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області /а.с. 12/. Оскільки відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, то батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , було записано [PERSON] . Згідно з висновком експерта № 103-182-2024 від 23 жовтня 2024 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає не менш ніж 99,99 %. Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] доведено. Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України закріплено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Так, статтею 122 Сімейного кодексу України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. За змістом частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Положенням частини першої статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною третьою цієї статті позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved