Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №461205-КС-003 про надання кредиту від 07 серпня 2023 року у розмірі 122752 грн 79 коп, з яких 33898 грн 15 коп - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 88854 грн 64 коп- сума прострочених платежів по процентах. Позов обгрунтований тим, що 07 серпня 2023 року від ТОВ «Бізнес Позика» [PERSON] прийняла пропозицію (оферту) укласти договір №461205-КС-003 про надання кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-7493, направленого на номер телефону відповідача [NUMBER] . Тобто 07 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №461205-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн шляхом перерахування коштів на банківську карту № [NUMBER] , строк кредитування 24 тижні, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14874498 процентів зниженої ставки в день, та 2,00000000 % в день стандартної, річна процентна ставка 9127,54 процентів, термін дії договору до 22 січня 2024 року. Крім того, 10 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору №461205-КС-003, згідно умов якої [PERSON] отримала додатковий кредит у розмірі 5000 грн, комісія по додатковому кредиту - 750 грн, та 22 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до договору №461205-КС-003, згідно умов якої [PERSON] отримала додатковий кредит у розмірі 13000 грн, комісія по додатковому кредиту - 1950 грн. Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 42554 грн 93 коп, тобто здійснивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Станом на 07 липня 2024 року по вказаному договору заборгованість складає 122752 грн 79 коп. Представник позивача [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року за результатами підготовчого провадження, під час якого відповідачем [PERSON] не подані відзив чи заперечення, справу призначено до судового розгляду по суті. Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслані рекомендовані повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову. Відповідачем [PERSON] під час підготовчого провадження та розгляду справи по суті не подано відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію, відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , як фізичною особою, укладено договір №461205-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора UA-7493, надісланого позивачем відповідачу на вказаний нею в анкеті номер мобільного телефона [NUMBER] , предметом якого є 20000 грн, які перераховані 07 серпня 2023 року на вказану відповідачем в анкеті банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується також і повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 15 листопада 2024 року щодо належності [PERSON] банківської картки №№ [NUMBER] та відповідним рухом коштів по ній, зокрема зарахування 07 серпня 2023 року 20000 грн. Також сторонами погоджені умови сплати фіксованих процентів за користування грошовими коштами-1,14874498 % за кожен день їх користування (знижена процентна ставка), стандартна процентна ставка-2,00000000 %, та комісії за надання кредиту-3000 грн, термін дії договору-до 22 січня 2024 року. Укладеною між сторонами Додатковою угодою №1 до договору №461205-КС-003 від 07 серпня 2023 року [PERSON] отримала додатковий кредит у сумі 5000 грн. Укладеною між сторонами Додатковою угодою №2 до договору №461205-КС-003 від 22 жовтня 2023 року [PERSON] отримала додатковий кредит у сумі 13000 грн. Вказаний договір від 07 серпня 2023 року укладений між відповідачем та ТОВ «Бізнес Позика», як фінансовою установою, договір містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування, даний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, його недійсність прямо не передбачена законом, а тому в силу ст.204 ЦК України він є правомірним, що станом на 02 грудня 2024 року не спростовано. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 07 липня 2024 року становить 33898 грн 15 коп - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 88854 грн 64 коп- сума прострочених платежів по процентах, всього 122752 грн 79 коп. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, після цього в охоронних правовідносинах права та інтереси забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане також зазначено Великою Палатою Верховного Суду 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16, зокрема, у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Як зазначено вище, відповідач не надала суду у встановленому порядку відзиву, заперечення, зокрема щодо розрахунку заборгованості та заявлених позивачем процентів, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 122752 грн 79 коп заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем в порядку ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 2422 грн 40 коп судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved