Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач у серпні 2024 року звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07.10.2020 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів менший за мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що у грошовому еквівалентів складає 1598 грн. Просила змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначений 07.10.2020 рішенням Полтавського районного суду Полтавської області (справа №545/74/20) з твердої грошової суми на частку від заробітку та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в спрощеному порядку без виклику сторін. Відповідач надав відзив на позов у якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що добросовісно виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дитини, своєчасно та в повному обсязі сплачує аліменти визначені рішенням суду, і навіть дещо в більшому 1200,00 грн на місяць, заборгованості по аліментах не має. Зазначив, що позивач не надала суду жодних доказів, що підтверджують зміну обставин утримання дитини, зокрема збільшення витрат на освіту, медичне обслуговування, особливі потреби дочки. Посилався на те, що він ніде не працює та не має сталого доходу, має нерегулярний і мінливий дохід в Польщі, який повністю витрачається на сплату аліментів, власне утримання, допомогу на утримання неповнолітньої дочки від першого шлюбу та утримання батьків-пенсіонерів. У задоволенні позову просив відмовити. У відповіді на відзив позивач посилалася на те, що розмір аліментів в сумі 1000,00 грн станом на час розгляду справи в суді є навіть значно меншим від мінімального розміру на дитину відповідного віку, який встановлений СК України. Судом встановлено,\~що рішенням\~Полтавського районного\~суду Полтавської\~області від\~07.10.2020\~стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно - починаючи з 09.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно - починаючи з 09.01.2020 року і до досягнення дитиною 3-х років. Згідно з довідкою Супрунівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади Виконавчого комітету Полтавської міської ради №01-16-03.8-05/260 від 25.07.2024 за даними Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації за адресою: [ADDRESS] зареєстрованого [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~ № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20) Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року встановлений у розмірі 3196 гривень. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2024 не може бути меншим 1598 грн(3196х50%). Разом з тим, розмір аліментів у розмірі 1000 грн, які стягуються з відповідача на дитину, є меншим, ніж встановлений законом мінімальний розмір та недостатнім для забезпечення потреб дитини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваними судом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підтвердження свого матеріального стану позивач надає довідки з місця роботи. Так, відповідно до довідки ТОВ Укрторгагра» від 08.08.2024 №Утт00000003 [PERSON] з 10.07.2020 працює бухгалтером на підприємстві. За період з 01.02.2024 по 31.07.2024 сукупний дохід склав 16\~280,00 грн, утримання 3\~174,60 грн, сума до виплати 13\~105,40 грн. Згідно з довідкою ТОВ «РК-Проект» від 22.07.2024 №П0000000001 [PERSON] з 01.09.2023 працює бухгалтером на підприємстві. За період з 01.01.2024 по 01.09.2023 сукупний дохід склав 18\~000,00 грн, утримання 3510,00 грн, сума до виплати 14\~490,00 грн. З наданих документів вбачається, що дохід, який отримує позивач на місяць після утримання податків становить 8967.70грн. Разом із тим, з часу ухвалення рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2020 року пройшло більш ніж чотири роки, а тому суд вважає обґрунтованим посилання позивача на збільшення витрат на дитину, яка з часу ухвалення рішення суду стала більш дорослішою, досягла шкільного віку, що призвело до збільшення витрат на утримання дитини, зокрема, сезонний одяг, харчування, навчання та, відповідно, зміну матеріального стану позивачки. Такі обставини, враховуючи доведений розмір заробітної плати позивача, суд вважає, істотними обставинами, що впливають на зміну матеріального стану сторони за рахунок необхідності збільшення витрат на дитиниу, а тому, повинні враховуватись при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів відповідно до положень ст.182, 192 СК України. Зазначених обставин відповідачем не спростовано. Натомість, в обґрунтування заперечень проти позову, доказів того, що відповідач має інших дітей та надає допомогу на їх утримання суду не надано. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки не підтверджується належними доказами, зокрема, відповідачем не надано відповідного рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання батьків або витрат на їх догляд та лікування відповідно до ст.205, 206 СК України. Сам лише факт наявності непрацездатних батьків-пенсіонерів та реєстрація їх місця проживання із відповідачем не звільняє останнього від обов`язку утримувати [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Окрім того, у запереченнях проти позову відповідач посилається на отримання нерегулярного та мінливого доходу у Польщі, однак, жодних доказів розміру такого доходу суду не надає. Пояснення відповідача про те, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною до предмету даного спору не відноситься. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За вказаних обставин, враховуючи, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог позивача і зміни способу стягнення аліментів та встановлення його в частці від доходу платника аліментів, а саме: у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved