Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач адвокат Ковальчук\~І.М.,\~яка звернулась\~до суду\~в інтересах\~ [PERSON] з вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « [PERSON] », код ЄДРПОУ 21319071. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно до складу якого, окрім іншого, увійшло 100% в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « [PERSON] », код ЄДРПОУ 21319071. Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження Позивача. Факт родинних відносин між померлим та Відповідачем підтверджується свідоцтвом про народження Відповідача. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.11.2023 року по справі № 677/1214/23 [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] . Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.01.2024 року по справі № 677/1612/21 продовжено строк дії рішення суду про визначення [PERSON] недієздатним. 30.03.2024 року Позивач та Відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що [PERSON] є недієздатною особою. Спадкову справу у нотаріальній конторі відкрито. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися суду за захистом прав та законних інтересів [PERSON] із позовом про визнання права власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « [PERSON] », код ЄДРПОУ 21319071. Аргументи учасників справи. Позивач адвоката Ковальчук\~І.М.,\~яка звернулась\~до суду\~в інтересах\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надіслала заяву, у якій просила розглянути справу за їх відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, подав заяву в якій позов визнав, просив його задовольнити, а розгляд справи проводити в його відсутності. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно до складу якого, окрім іншого, увійшло 100% в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « [PERSON] », код ЄДРПОУ 21319071 (копія статуту ФГ (а.с 11-17), та витяг з ЄДР (а.с. 18-20)). Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с. 9). Факт родинних відносин між померлим та відповідачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] (а.с. 10). Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.11.2023 року по справі № 677/1214/23 [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (а.с. 21-23). Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.01.2024 року по справі № 677/1612/21 продовжено строк дії рішення суду про визначення [PERSON] недієздатним (а.с. 24-26). 30.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що [PERSON] є недієздатною особою, що підтверджується копію нотаріуса (а.с. 28). Спадкова справа у нотаріальній конторі відкрита, на виконання ухвали суду було надано копію спадкової справи № 41-2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 40-102). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закон. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Відповідно до норм ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно статті 20 зазначеного Закону, майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство", успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до положень статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Із змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства може переходити до спадкоємців засновника. В роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Судом встановлено, що крім позивача, інших спадкоємців чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не має, відповідач [PERSON] не претендує на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « [PERSON] », код ЄДРПОУ 21319071. Як вбачається із матеріалів справи позивач є спадкоємцем, однак позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст.\~1216\~ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « [PERSON] », код ЄДРПОУ 21319071, в порядку спадкування. Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні\~судових витрат\~позивач не\~наполягає.\~Користуючись принципом\~диспозитивності,\~визначеним ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд не\~виходить за\~межі заявлених\~позовних вимог,\~а тому\~підстав для\~стягнення судових\~витрат з\~ [PERSON] на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved