Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за комунальні послуги за період з 01.11.2020 по 10.02.2021, інфляційні втрати та 3% річних, всього 1859,14 грн; стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за комунальні послуги за період з 17.02.2021 по 31.07.2023, заборгованість із плати за абонентське обслуговування, інфляційні втрати та 3% річних, всього 18\~761,53 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилась, одночасно з позовом надала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади та направлення судової повістки відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації, іншим відповідачам за останнім відомим місцем реєстрації: [ADDRESS] . Про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив на позов не подали. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 16 травня 2024 року позов залишено без руху. 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. [PERSON] ,\~ [INFO] . [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] мали зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Зняті з реєстрації за вказаною адресою з 10.02.2021 у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання, що підтверджується довідками Центру адміністративних послуг «Віза» та відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Інгулецькому районі виконкому Криворізької міської ради. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2021. Право власності зареєстровано 17.02.2021, що видно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав. Останній зареєстрований за вказаною адресою з 25.03.2021. Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію постачалася теплова енергія до житла відповідачів, однак останні вчасно оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем детального розрахунку за період з 01 листопада 2020 по 10 лютого 2021 року нараховано 6575,14 грн, споживачами проведено оплату на суму 4127,52 грн, з урахуванням проведених перерахунків, часткової оплати та компенсації, заборгованість за вказаний період складає 1692,42 грн. За вказаний період позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 116,67 грн; 3% річних в розмірі 50,04 грн. За період з 17.02.2021 по 31.07.2023 нараховано за постачання теплової енергії 23\~073,35 грн, оплачено споживачем 3181,25 грн. З урахуванням проведених перерахунків заборгованість за постачання теплової енергії склала 18\~631,62 грн. Заборгованість за абонентське обслуговування склала 25,02 грн. За вказаний період позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 72,81 грн; 3% річних в розмірі 32,08 грн. Правильність нарахування зазначених сум підтверджується розрахунками, які відповідачами не спростовані. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Згідно зі статтею 67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 322\~ЦК України\~ передбачено,\~що власник\~зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Як передбачено п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2,5 частини другої статті 7 вказаного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3\~ст.9 Закону №2189-VІІІ). Відповідно до змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внесених Законом України №1060-ІХ від 03.12.2020 (набрав чинності 01.05.2021), плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Після опублікування позивачем 01.10.2021 Типового індивідуального договору про надання послугу з постачання теплової енергії та відсутності заперечень споживачів щодо обрання такої моделі договірних відносин, з 01.11.2021 вважається що такий договір укладено між сторонами. Тому з листопада 2021 року позивачем здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.ст.12, 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з оплати за надані послуги позивачем за адресою: [ADDRESS] , яка за період з 01.11.2020 по 10.02.2021 підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з 17.02.2021 по 31.07.2023 з відповідача [PERSON] . Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат, нарахованих на суму несплаченої заборгованості, та надав відповідні розрахунки. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст.\~625\~ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунками 3% річних та інфляційних втрат, нараховані у відповідні періоди, які також підлягають стягненню з відповідачів. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1\~ст.141\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved