Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТзОВ «Діджи Фінанс») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - ТзОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.08.2021 року, з власного волевиявлення з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності в особистому кабінеті на офіційному вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТзОВ «Мілоан») [PERSON] подав заявку на отримання кредиту, яка була схвалена. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №3843645 від 17.08.2021 року з ТзОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачеві були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6 600 гривень. 11.11.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 12Т ТзОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за кредитним договором №3843645 від 17.08.2021 року на користь ТзОВ «Діджи Фінанс». Згідно зазначеного договору про відступлення прав вимоги сума боргу [PERSON] перед новим кредитором ТзОВ "Діджи Фінанс" становить 27721,32 грн. та складається з: 6600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20 613,12 гривень - заборгованість за відсотками; 508,20 гривень - заборгованість за комісійними винагородами. На даний час борг перед новим кредитором не погашений. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 3843645 від 17.08.2021 року, в сумі 27721,32 гривень та судові витрати по справі. 27.09.2024 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.35). Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с.47) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. (а.с.44) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подала, тому суд у відповідності до ч.5 ст.289 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.08.2021 року між ТзОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3843645, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6600,00 гривень строком на 14 днів з 17.08.2021 року по 31.08.2021 року. (а.с.8-12). Згідно графіка платежів (додаток №1 до договору про споживчий кредит № 3843645 від 17.08.2021 року) сума кредиту становить 6600,00 гривень, комісія за надання кредиту - 508,20 грн., проценти - 813,12 грн. (а.с.12 зворот). Як вбачається із платіжного доручення № 53958258 від 17.08.2021 року ТзОВ «Мілоан» виплатив відповідачу кошти за кредитним договором №3843645 від 17.08.2021 року на загальну суму 6600,00 гривень (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як вбачається із п. 6 кредитного договору №3843645 від 17.08.2021 року цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. Відповідь про надання пропозиції про укладання цього договору надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору в особистому кабінеті на сайті Товариства. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с.11). Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Правилами абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що закріплено положеннями ст. 205, ст. 207 ЦК України. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09. 2020 року у справі №732/670/19, від 23.03. 2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року - №127/33824/19. У силу ч.1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, провадження №61-16243 св 20. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір №3843645 від 17.08.2021 року укладений між ТзОВ "Мілоан" та [PERSON] підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з Внутрішніми правилами, йому не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Інакше кредитний договір про надання грошових коштів між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, оскільки відповідачем не надано доказів неукладання договору. 11.11.2021 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Мілоан» укладено договір факторингу № 12Т про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно реєстру боржників було передано право вимоги до відповідача. (а.с.14-18) Судом досліджено витяг з додатку до Договору факторингу № 12Т від 11.11.2021 року з якого вбачається, що ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору №3843645 від 17.08.2021 року на загальну суму заборгованості 27721,32 гривень. (а.с.26). Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №3843645 встановлено, що станом на 13.09.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 27721,32 гривень, яка складається з :простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6600,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 20613,12 гривень, прострочена заборгованість по комісії - 508,20 гривень. (а.с.22). Розглядаючи обгрунтованість вказаних розрахунків, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Враховуючи, що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6600,00 гривень простроченої заборгованості за тілом кредиту. Кредит відповідачу надано строком на 14 днів, дата повернення кредиту 31 серпня 2021 року, стандартна процентна ставка становить 0,88 % в день та застосовується у межах строку кредиту. В межах визначеного договором строку кредитування - 14 днів, сума заборгованості відповідача за відсотками становить 813,12 гривень. (6600,00 грн. / 100% х 0,88%) х 14 днів) Окрім того, як вбачається з п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит №3843645 від 17.08.2021 року позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору (тобто 5,00 %). (а.с.8 зворот) З врахуванням пролонгації договору на 46 днів з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 15180,00 гривень заборгованості по відсотках (6600,00 грн./100% х 5,00%) х 46 днів). Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках на загальну суму 15993,12 гривень, а також комісія за надання кредиту 508,20 гривень, яка нараховується одноразово за ставкою 7,70% від суми кредиту за договором. Крім того, ТОВ «Діджи фінанс» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. Відповідно до п.1 ч.1. ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 квітня 2024 року, копію додаткової угоди №3843645 від 16 вересня 2024 року до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року, копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 16.09.2024 та копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16 вересня 2024 року, згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 6000 гривень. (а.с.30) За приписом п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16 вересня 2024 року лише підтверджує обсяг наданих адвокатом послуг, однак не є платіжним документом, який би підтвердив здійснення відповідних витрат, а тому заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial