Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06 березня 1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 26. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2001 року проживають окремо. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. Майнового спору не мають, шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 19.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача - адвоката Митошоп С.В. на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомила, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб (видане повторно) серії [NUMBER] - сторони 06 березня 1993 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». (а.с.4) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з 2001 року шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя - як слідує із матеріалів цивільної справи позивач є чоловіком відповідача, тобто має право на звернення з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved