Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 29.08.2024 [PERSON] в особі свого представника адвоката Кузнецова А.І. звернувся до суду із позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору поставники, стягнення коштів, 3% річних (а.с. 2 11). В обґрунтування позову зазначив, що 26.06.2024 між [PERSON] і ФОП [PERSON] укладено договір поставки № 1460 з додатком № 1, предметом якого є придбання обладнання для встановлення сонячної електростанції, а саме, генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання (п. 1.1. договору). Згідно п. 1.2. договору найменування, одиниця обліку, ціна, кількість, асортимент та умови поставки товару вказуються в додатку №1, що складається відповідно до заявки покупця та є його невід`ємної частиною. Ціна на товар формується виходячи з вартості товару в доларах США (в еквіваленті, по курсу, передбаченому цим договором) і встановлюється в українських гривнях, та вказується в додатку №1 до договору (п. 2.1. договору). Загальна вартість договору визначається, виходячи з цін, асортименту та загальної кількості товару, поставленого покупцю у відповідності з умовами договору (п. 2.3. договору). Датою оплати по договору вважається дата отримання постачальником повної вартості товару, зазначеної в додатку № 1 (п. 4.4. договору). Згідно із п. 4.1. в день підписання договору покупець зобов`язаний внести завдаток у розмірі 30% від вартості товару, зазначеної в додатку №1. Пунктом 4.2. визначено, що в день надходження та отримання покупцем товару, покупець зобов`язаний оплатити решту суми в розмірі 70% від вартості товару, зазначеної в додатку №1. На виконання вимог договору того ж дня між сторонами укладено додаток № 1 до договору поставки № 1460 від 26.06.2024, яким погоджено повне найменування замовлених товарів для встановлення сонячної електростанції, а саме: фотомодуль Leapton 585 Вт у кількості 14 шт.; інвертор гібридний Deye, 10 кВт у кількості 1 шт.; кабельний з`єднувач у кількості 4 шт.; сонячний кабель (Німеччина) у кількості 100 м.; комплект для установки (оцинкований металопрофіль) у кількості 14 шт.; акумулятори 12В 200А (Бельгія) у кількості 4 шт.; аварійна система захисту + заземлення (Словенія) у кількості 1 шт.; підготовка та організація монтажних груп. Загальна вартість послуг становила 13080,00 доларів США. Пунктом 1.2. додатку № 1 визначено, що в день надходження та отримання покупцем товару, який замовлений відповідно до п. 3.1. договору поставки, покупець зобов`язаний сплатити решту суми, що складає суму еквівалентну 9380,00 доларів США. Пунктом 2 додатку № 1 передбачено, що дата поставки товару, який оплачений та не поставлений, узгоджується додатково та вказується в заявці на поставку, відповідно до п. 3.1. договору поставки. Оскільки додатком № 1 між сторонами узгоджена сума завдатку, яка становила 30% від вартості товару, 26.06.2024 позивачем сплачено 3700,00 доларів США, що підтверджується графіком платежів та підписом уповноваженої особи про отримання вказаних коштів. Даний завдаток отриманий [PERSON] , [INFO] , який виступав представником відповідача за довіреністю від 29.05.2024. 02.07.2024 за адресою визначеної в додатку № 1 (Київська обл., с. Гореничи) приїхали представники відповідача, почали відвантажувати товар, а саме: фотомодулі, акумулятори і систему кріплень. При перевірці товару позивачем встановлено, що товар не відповідає додатку № 1, оскільки частина товарів таких як: гібридний інвертор «Deye», кабельні з`єднувачі, сонячні кабелі, аварійна система захисту та інше обладнання були відсутні. Частина привезеного товару не відповідала технічним характеристикам і країні виробника (на всіх виробах зазначалась країна виробника Китайська Народна Республіка), хоча при замовленні були узгоджені товари з країнами виробника: Німеччина, Бельгія і Словенія. Дані обставини підтверджуються фото-світлинами поставленого товару, на яких зображено, що доставлені 4 акумулятори фірми "Kijo", що згідно технічних характеристик є виробництвом Китайської Народної Республіки, однак в додатку № 1 сторони узгодили, що акумулятор буде країни виробника "Бельгія", та фотомодуля фірми "Risen" номінальною потужністю 450 Вт, однак в додатку № 1 сторони узгодили виробника "Leapton" номінальною потужністю 585 Вт. У телефонній розмові з менеджерами відповідача та в усній бесіді з представниками, які привезли частину товару, позивач намагався встановити причини невиконання умов договору та попросив надати йому сертифікати відповідності на цей товар, оскільки це передбачено п. 5.2. договору. Водій, який поставив частину товару, вимагав позивача підписати підписаний з боку ФОП [PERSON] акт приймання-передачі обладнання від 02.07.2024 та сплатити повну вартість за повний перелік товару, тобто останні 70%, що становили 9380,00 доларів США. Оскільки п. 7.4 договору передбачено, що покупець має право вимагати від постачальника поставляти якісний товар (партію товару) вчасно та з дотриманням умов договору, вимоги позивача були законними і обґрунтованими, а тому враховуючи вищевикладені обставини і той факт, що замовлений товар був поставлений не належної якості, не в неповному обсязі (тільки 3 товари з 7 замовлених) та без сертифікатів відповідності, позивач відмовився підписувати Акт приймання-передачі обладнання від 02.07.2024 та сплачувати 9380,00 доларів США. Підтвердженням поставки тільки частини товару є не підписаний з боку позивача Акт приймання-передачі обладнання від 02.07.2024, в якому від руки заповнені тільки 3 групи товарів з 7 замовлених, а саме: фотомодулі в кількості 18 шт., акумулятори в кількості 4 шт. та система кріплень в кількості 10 шт. Таким чином, не поставивши і не встановивши у визначений строк товар, відповідач ухилився від виконання умов договору та не повертає сплачену суму попередньої оплати в розмірі 3700,00 доларів США. На виконання п.п. 6.2 договору 04.07.2024 позивач направив письмову претензія щодо повернення внесеної суми завдатку, яка повернута поштою. Тоді позивач 17.07.2024 направив претензію на офіційну електронну адресу ФОП [PERSON] і 24.07.2024 претензію направив представникові відповідача на «WhatsApp». 15.08.2024 поштою отримав відповідь на претензію № 07/08 від 07.08.2024, в якому повідомлялось що вимоги є необгрунтованими і не підлягають задоволенню. Відповідачем до відповіді на претензію надається ряд документів, які він обґрунтовує свою позицію, що суперечать укладеному між сторонами договору. До відповіді на претензію ФОП [PERSON] надав лист № 05/07-01 від 05.07.2024р., в якому повідомив, що для правильного виконання зазначеного договору поставки, а саме, для розрахунку потужності сонячної електростанції (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання) постачальником виконано та надається Проект автоматичної електростанції приватного домогосподарства з зазначеною потужністю, яку позивачем замовлена за адресою: [ADDRESS] . Проте в жодному пункті договору не має будь-якого посилання про замовлення позивачем розробки «Проекту автоматичної електростанції» і що за нього необхідно сплачувати будь-які кошти, оскільки все необхідне обладнання узгоджене ще до підписання договору, тобто визначені всі критерії необхідної для позивача потужності, фірми і країни виробника конкретного виду товару, про що свідчить укладений додаток № 1. Також, до цього листа наданий акт приймання-передачі від 27.06.2024, в якому зазначається, що у випадку порушення зобов`язань покупцем щодо виконання договору поставки, завдаток залишається у постачальника та не повертається покупцю, та зараховується в рахунок оплати за виконані роботи з розробки проектної документації для сонячної електростанції. Цей лист датований 05.07.2024, однак скерований засобами поштового зв`язку на адресу позивача тільки 18.07.2024, тобто після того як 17.07.2024 відповідач отримав на електронну адресу претензію, що вказує на уникнення від виконання обов`язків за договором. Також ФОП [PERSON] надісланий ще один лист № 16/07-01 від 16.07.2024 із пропозицією підписати додаткову угоду № 1 від 16.07.2024, якою змінити факт оплати, а саме, сплати позивачем до 30.07.2024 100% вартості товару (9380 доларів США), тільки після повної оплати буде виконуватися обов`язки. Цей лист датований 16.07.2024, однак скерований засобами поштового зв`язку на адресу позивача тільки 25.07.2024, тобто після того як 17.07.2024 відповідач отримав на електронну адресу претензію і 24.07.2024 її було скеровано представнику на месенджер, при тому що другу частку в розмірі 9380 доларів США необхідно сплатити вже до 30.07.2024. На підставі викладеного, просив розірвати договір поставки № 1460 від 26.06.2024, укладений між ФОП [PERSON] і [PERSON] ; стягнути з ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі, еквівалентному відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на день фактичної виплати 3713,34 доларів США, з яких: внесений аванс в розмірі, еквівалентному відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на день фактичної виплати, 3700,00 доларів США; 3% річних у розмірі, еквівалентному відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на день фактичної виплати, 13,34 доларів США. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідач позовні вимоги не визнав. 02.10.2024 представник відповідача адвокат Шиян Є.С. надав відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 101 105), у якому із позовними вимогами не погодився. Зазначив, що 02.07.2024 на виконання п. 3.3. договору поставки постачальник доставив покупцю частину товару (товарну партію), яка передбачена додатком №1 до договору поставки. Перша партія товару доставлена не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від покупця завдатку. Поставка товару товарними партіями передбачена п. 3.1. та п.7.2 договору поставки. Постачальником доставлено наступний асортимент товару: комплект для установки фотомодулів (оцинкований металопрофіль) в кількості 14 штук, акумуляторні батареї 12В 200А в кількості 4 штуки. Поставка іншої партії товару була запланована в строк до 06.07.2024, що включала в себе фотомодулі Leapton 585 Вт в кількості 14 штук, гібридний інвертор Deye 10 кВт, сонячний кабель 100 м, кабельний з`єднувач в кількості 4 штуки та аварійну систему захисту із заземленням. Але, під час поставки першої партії 02.07.2024 покупець необґрунтовано відмовився приймати поставлену партію, посилаючись на невідповідність товару та не повний об`єм обладнання, узгодженого додатком №1. Після цих дій покупця (конфліктної ситуації), через те, що постачальник не має можливості в подальшому надавати покупцю відстрочку платежу, обумовлену п. 4.1. договору поставки, постачальником прийняте рішення згідно з п. 7.1. договору поставки і запропоновано змінити умови оплати товару, визначеного договором поставки та оплатити 100% вартості замовленого товару. 25.07.2024 направлено покупцеві лист з 2-ма екземплярами додаткової угоди про зміну умов оплати до договору поставки, накладна на відправлення № 4910707052687. Вказаний лист отримано особисто 10.08.2024. Таким чином, постачальник виконав всі взяті на себе зобов`язання, а саме здійснив поставку партії товару, як обумовлено договором та узгоджено сторонами. Покупець безпричинно відмовився від отримання товарної партії товару та в подальшому, отримавши додаткову угоду про зміну умов оплати не підписав її. Не погодився із тим, що постачальник має повернути завдаток, оскільки завдаток є забезпечувальним платежем, а не сплатою в рахунок належних платежів. Відповідно до п.п. б) п. 7.3. договору поставки постачальник має право не повертати покупцю суму завдатку, отриманого відповідно до п.4.1. цього договору, у випадку якщо покупець в односторонньому порядку відмовився від виконання цього договору та змінив намір співпраці з постачальником. Згідно ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Але постачальником для належного виконання договору поставки виконано виїзд спеціаліста за адресою покупця для здійснення замірів місця, де буде встановлено обладнання (товар), які в подальшому були передані до проектного відділу. Для правильного виконання договору, а саме, для розрахунку потужності сонячної електростанції (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання) виконано і направлено покупцю Проект автоматичної електростанції приватного домогосподарства з зазначеною потужністю, яка була ним замовлена, за адресою: Київська область, м. Гореничи. Разом з вказаним проектом направлено на адресу акт приймання-передачі виконаних робіт щодо розробки та надання Проекту автоматичної електростанції приватного домогосподарства (2 екземпляри). Вказані документи були направлені покупцю, накладна на відправлення №4900003263857 та отримана позивачем 07.08.2024. Покупець необґрунтовано відмовився від приймання товарної партії, не підписав додаткову угоду про зміну умов оплати, а постачальник, в свою чергу, здійснив всі залежні від нього дії щодо виконання умов договору поставки - здійснив замір місця встановлення обладнання, виконано Проект автоматичної електростанції приватного домогосподарства з зазначеною потужністю для правильного підбору обладнання, здійснено доставку партії товару, яку в подальшому покупець відмовився приймати. Щодо посилання на відсутність сертифікатів, то асортимент товару, передбачений додатком №1 до договору поставки, не підлягає обов`язковій сертифікації в Україні у зв`язку із втратою чинності з 01.01.2018 Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 року №46-93 «Про стандартизацію та сертифікацію». Але на вимогу покупця, постачальник має можливість здійснити запит відповідних сертифікатів відповідності у імпортерів товару, або у виробників товару, у випадку проведенню ними оцінки відповідності товарів вимогам технічних регламентів, чинних в Україні. До дати поставки товару прохань надати сертифікати відповідності на товар від покупця не надходило. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник позивача 04.11.2024 надав відповідь на відзив (а.с. 141 146), у якій наполягав на власній позиці, вважав, що сплачена за договором сума є авансом, сплаченим у рахунок майбутніх платежів, яку відповідач має її повернути. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Рух справи. Ухвалою судді [PERSON] від 02.09.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 73). Ухвалою судді Наумової О.С. від 02.09.2024 відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову (а.с. 75 76). Представник відповідача адвокат Кузнецов А.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача адвокат Шиян Є.С. у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 26.06.2024 між [PERSON] і ФОП [PERSON] укладено договір поставки № 1460 з додатком № 1, предметом якого є придбання обладнання для встановлення сонячної електростанції, а саме, генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання (а.с. 18 - 19). Згідно п. 1.2. договору найменування, одиниця обліку, ціна, кількість, асортимент та умови поставки товару вказуються в додатку №1, що складається відповідно до заявки покупця та є його невід`ємної частиною. Відповідно до п. 2.1. договору ціна на товар формується виходячи з вартості товару в доларах США (в еквіваленті, по курсу, передбаченому цим договором) і встановлюється в українських гривнях, та вказується в додатку №1 до договору Згідно із п. 2.3. договору загальна вартість договору визначається, виходячи з цін, асортименту та загальної кількості товару, поставленого покупцю у відповідності з умовами договору. Пунктом 3.1. \~ \~ \~ \~договору передбачено, що поставка товару здійснюється за попередньою заявкою покупця, яка надається постачальнику будь-яким зручним покупцю засобом (телефоном, факсом, e-mail або паперовим листом). Поставка товару може здійснюватися товарними партіями. Згідно із п. 3.2. у заявці на товар обов`язково повинно бути зазначено наступну інформацію: найменування покупця; найменування кожної асортиментної позиції Товару та кількість; пункт(и) поставки (передачі) товару; бажана дата поставки товару. Відповідно до п. 3.3. строк поставки товару - не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від покупця завдатку, відповідно до п. 4.1. цього Договору та при умові подання покупцем заявки на поставку товару, відповідно до п. 3.1. цього договору. Відповідно до п. 4.4. договору датою оплати по договору вважається дата отримання постачальником повної вартості товару, зазначеної в додатку № 1. Згідно із п. 4.1. в день підписання договору покупець зобов`язаний внести завдаток у розмірі 30% від вартості товару, зазначеної в додатку №1. Пунктом 4.2. договору передбачено, що в день надходження та отримання покупцем товару, покупець зобов`язаний оплатити решту суми в розмірі 70% від вартості товару, зазначеної в додатку №1. 26.06.2024 між сторонами укладено додаток № 1 до договору поставки № 1460 від 26.06.2024, яким погоджено найменування замовлених товарів для встановлення сонячної електростанції, а саме: фотомодуль Leapton 585 Вт у кількості 14 шт.; інвертор гібридний Deye, 10 кВт у кількості 1 шт.; кабельний з`єднувач у кількості 4 шт.; сонячний кабель (Німеччина) у кількості 100 м.; комплект для установки (оцинкований металопрофіль) у кількості 14 шт.; акумулятори 12В 200А (Бельгія) у кількості 4 шт.; аварійна система захисту + заземлення (Словенія) у кількості 1 шт.; підготовка та організація монтажних груп. Загальна вартість послуг становила 13080,00 доларів США (а.с. 20). Пунктом 1.2. додатку № 1 визначено, що в день надходження та отримання покупцем товару, який замовлений відповідно до п. 3.1. договору поставки, покупець зобов`язаний сплатити решту суми, що складає суму еквівалентну 9380,00 доларів США. Пунктом 2 додатку № 1 передбачено, що дата поставки товару, який оплачений та не поставлений, узгоджується додатково та вказується в заявці на поставку, відповідно до п. 3.1. договору поставки. Оскільки додатком № 1 між сторонами узгоджена сума завдатку, яка становила 30% від вартості товару, 26.06.2024 позивачем сплачено 3700,00 доларів США, що підтверджується графіком платежів і підписом уповноваженої особи про отримання вказаних коштів. Завдаток отриманий [PERSON] , [INFO] , який виступав представником відповідача за довіреністю від 29.05.2024 (а.с. 21 - 22). Ці обставини сторонами не заперечуються. Як вказує позивач, 02.07.2024 за адресою визначеної в додатку № 1 (Київська обл., с. Гореничи) прибули представники відповідача, відвантажили товар: фотомодулі, акумулятори і систему кріплень. При перевірці товару позивачем встановлено, що товар не відповідає додатку № 1, оскільки частина товарів таких як: гібридний інвертор «Deye», кабельні з`єднувачі, сонячні кабелі, аварійна система захисту та інше обладнання були відсутні. Частина привезеного товару не відповідала технічним характеристикам і країні виробника (на виробах зазначалась країна виробника Китайська Народна Республіка). На підтвердження цього позивачем надані фотографії поставленого товару: фото № 1 - акумулятор фірми "Kijo" виробництва Китайської Народної Республіки (а.с. 24). Відповідно до даних з торгівельної платформи «Prom» акумулятор фірми "Kijo" є виробництвом Китайської Народної Республіки (а.с. 26). фото № 2 - 4 акумулятори фірми "Kijo" виробництва Китайської Народної Республіки (а.с. 25). фото № 3 і № 4 - фотомодуль фірми "Risen" номінальною потужністю 450 Вт (а.с. 27, 28). Натомість згідно додатку № 1 погоджено постачання акумуляторів країни виробника «Бельгія», фотомодуля фірми «Leapton» номінальною потужністю 585 Вт. У непідписаному позивачем акті прийманні-передачі обладнання від 02.07.2024р. забагнено: фотомодулі 18 шт, акумулятори 4 шт, система кріплень 18 шт (а.с. 23). Отже, дійсно поставлений товар, який не відповідає додатку № 1 до договору, а саме, акумулятори фірми "Kijo" виробництва Китайської Народної Республіки і фотомодулі фірми "Risen" номінальною потужністю 450 Вт. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що попередньо перед поставкою із позивачем було погоджено у телефонному режимі, що буде поставлений товар, замість того, що погоджений у додатку № 1 до договору, який майже такий як у договорі. Але представник позивача цієї обставини не визнав. Представник позивача вказував, що у телефонній розмові з менеджерами відповідача та в усній бесіді з представниками, які привезли частину товару, позивач намагався встановити причини невиконання умов договору та попросив надати йому сертифікати відповідності на цей товар, оскільки це передбачено п. 5.2. договору. Натомість водій, який поставив частину товару, вимагав позивача підписати підписаний з боку ФОП [PERSON] акт приймання-передачі обладнання від 02.07.2024 та сплатити повну вартість за повний перелік товару, тобто останні 70%, що становили 9380,00 доларів США. Пояснив, що оскільки п. 7.4 договору передбачено, що покупець має право вимагати від постачальника поставляти якісний товар (партію товару) вчасно та з дотриманням умов договору, позивач відмовився підписувати Акт приймання-передачі обладнання від 02.07.2024 та сплачувати 9380,00 доларів США, оскільки товар був поставлений не повністю (лише 3 товари з 7 замовлених) і без сертифікатів відповідності. Згідно п. 6.1. договору покупець має право, щодо якості поставленого товару, в письмовій формі висувати постачальнику претензію, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту поставки товару (Партії товару). В результаті виявлення товару (партії товару), який не відповідає чинним стандартам якості та технічним нормам, складається рекламація. У випадку відсутності представника постачальника в процесі прийому товару, рекламація складається покупцем. Відповідно до п. 6.2. договору покупець має право, висунути претензію постачальнику щодо кількості та відповідності поставленого товару (партії товару), протягом 2 (двох) робочих днів з моменту поставки. При цьому в разі виявлення недостачі товару по кількості, в процесі його прийому, акт розбіжностей складається в присутності представників постачальника або перевізника (в залежності від базису поставки) і покупця в момент приймання товару. Пунктом 6.3. договору передбачено, що постачальник в десятиденний строк з моменту отримання претензії (повідомлення) від покупця зобов`язується замінити неякісний товар на аналогічний належної якості, або в такий же строк повернути суму, сплачену за неякісний товар, в разі відсутності аналогічного якісного товару на складі постачальника, або в такий же строк виправити недоліки даного товару (в залежності від рішення постачальника). 04.07.2024 позивачем направлена відповідачеві письмова претензія, у якій позивач вказав, що 02.07.2024 при перевірці товару встановлено, що цей перелік визначений в Додатку № 1 не відповідає дійсності, оскільки частина товарів таких як: гібридний інвертор «Deуе»; кабельні з`єднувачі, сонячні кабелі, аварійна система захисту та інше обладнання були відсутні; а частина привезеного товару не відповідала технічним характеристикам і країні виробника (на всіх виробах зазначалась країна виробника Китайська Народ Республіка), хоча при замовленні були узгоджені товари з країнами виробні: Німеччина, Бельгія і Словенія. Оскільки відповідно до розділу 5 Договору він має право вимагати сертифікати відповідності та іншу технічну документацію, попросив надати підтверджуючу документацію, на що було відмовлено та змушували підписати вже підписаний постачальником акт приймання-передачі обладнання від 02.07.2024 і сплатити повну вартість за товар, тобто решту 70%, що становило 9380 доларів США. Просив повернути внесену суми завдатку (а.с. 29-30. Претензія не отримана відповідачем і повернута за зворотною адресою (а.с. 31). Позивач 17.07.2024 на офіційну електронну адресу ФОП [PERSON] зазначену в «Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» повторно направив претензію, відповіді не отримав (а.с. 32). 24.07.2024 позивач направив претензію представникові відповідача на месенджер «WhatsApp» (а.с. 33). 15.08.2024 позивач поштою отримано відповідь на претензію № 07/08 від 07.08.2024р., якою повідомлено, що вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. До відповіді на претензію наданий лист № 05/07-01 від 05.07.2024 з повідомленням про виготовлення і надання Проекту автоматичної електростанції приватного домогосподарства з зазначеною потужністю (а.с. 34-35). Також був наданий Акт приймання-передачі від 27.06.2024, в якому зазначено, що у випадку порушення зобов`язань покупцем щодо виконання договору поставки, завдаток залишається у постачальника та не повертається покупцю, та зараховується в рахунок оплати за виконані роботи з розробки проектної документації для сонячної електростанції (а.с. 39). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну та припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із ч. 6 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За частинами 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Положеннями статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України). Згідно зі статтею 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно зі статтею 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до статей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частин 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. У даній справі встановлено, що між сторонами 26.04.2024 укладений договір з додатком на поставку товару усієї комплектації, оскільки пунктом 4.2. договору передбачено, що в день надходження та отримання покупцем товару, покупець зобов`язаний оплатити решту суми в розмірі 70% від вартості товару, зазначеної в додатку №1, а пунктом 1.2. додатку № 1 визначено, що в день надходження та отримання покупцем товару, який замовлений відповідно до п. 3.1. договору поставки, покупець зобов`язаний сплатити решту суми, що складає суму еквівалентну 9380,00 доларів США. У свою чергу, пунктом 2 додатку № 1 передбачено, що дата поставки товару, який оплачений та не поставлений, узгоджується додатково та вказується в заявці на поставку, відповідно до п. 3.1. договору поставки. Додатком № 1 до договору поставки погоджено найменування замовлених товарів для встановлення сонячної електростанції на загальну вартість 13080,00 доларів США (а.с. 20). Додаткової заявки на поставку товарів позивачем не надавалося і не погоджувалося відповідачем. Додатком № 1 між сторонами узгоджена сума завдатку, яка становила 30% від вартості товару, яку 26.06.2024 позивач сплатив в сумі 3700,00 доларів США згідно із п. 4.1. договору (в день підписання договору покупець зобов`язаний внести завдаток у розмірі 30% від вартості товару, зазначеної в додатку №1). Отже, відповідач мав поставити позивачеві товар не партіями, а одразу весь, оскільки додаткових заявок на поставку позивач не надавав. У судовому засіданні встановлено, що позивачеві були поставлені товари не у повному обсязі згідно договору і ті, що договором не обумовлені, тобто відповідач умови договору щодо поставки товару не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сам факт поставки іншого товару акумуляторів фірми "Kijo" виробництва Китайської Народної Республіки і фотомодуля фірми "Risen" номінальною потужністю 450 Вт, представник відповідача не заперечував, а посилався лише на те, що попередньо перед поставкою із позивачем було погоджено у телефонному режимі про поставку іншого товару, проте доказів цього не надав. Однак жодних додаткових угод про поставку іншого товару між сторонами не укладалося. Тому суд не приймає посилання відповідача на те, що перелік товару, якій привіз представник відповідача позивачеві 02.07.2024 був узгоджений між сторонами. При перевірці товару позивач не підписав акт приймання-передачі, товар був повернутий на адресу відповідача, а належного реагування на претензію відповідач не здійснив. Завдаток відповідач не повернув і не запропонував замінити товар на той, що передбачений договором. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Аванс це визначена грошова сума (попередній платіж) або цінності, які покупець чи замовник передають продавцю чи виконавцю робіт у рахунок майбутніх платежів за передане майно, виконану роботу чи надані послуги (яка включається до загальної ціни товару). Аванс, як і завдаток, є доказом укладання договору і зараховується в рахунок кінцевого платежу. У разі розірвання договору за домовленістю сторін або у зв`язку з невиконанням однією із сторін договору своїх обов`язків сума коштів, сплачена як аванс, має бути повернута покупцю. Наприклад, якщо продавець відмовляється передавати товар, покупець має право вимагати розірвання договору та повернення авансу. Отже, у разі розірвання договору з будь-яких причин аванс має бути повернутий покупцю у повному розмірі. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання. Тому, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Якщо продавець чи виконавець послуг (робіт) отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то, незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. У даній справі встановлено, що сталося саме порушення зобов`язання, а саме, вимог п. 3.3. договору щодо строків поставки, п. 1.2. договору щодо поставки відповідного переліку товару. Це порушення сталося з вини кредитора відповідача ФОП [PERSON] , тому виходячи із вимог статті 571 ЦК України, кредитора зобов`язаний повернути боржникові саме завдаток в розмірі 3700,00 доларів США, адже відсутні підстави для його утримання. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті\~611, абзац другий частини другої статті\~651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося. У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданої порушенням договору шкоди із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Інакше кажучи, для застосування частини другої\~статті 651 ЦК України\~суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати (пункти 78, 82 - 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21)). Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору,\~коли внаслідок\~завданої цим\~шкоди друга\~сторона значною\~мірою позбавляється\~того,\~на що\~вона розраховувала\~при укладенні\~договору (абзац другий частини другої\~статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої\~статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (пункти 116 - 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)). У даній справ встановлено, що порушення умов договору з боку відповідача є істотним, оскільки внаслідок невиконання договору за його предметом і строками поставки, позивач взагалі не отримав очікуваного товару, його претензії залишені без задоволення. Тому цей договір може бути розірваний судом. Відтак вимога позивача про розірвання договору підлягає задоволенню. Частиною 5 ст. 653 ЦК України визначено, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ч. 4 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 8.1. договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір укладено 26.06.2024, той ж дня здійснено попередню оплату в розмірі 3700,00 доларів США, відповідно до п. 3.3. договору поставка товару повинна була здійснена протягом 10 календарних днів, строк якого закінчувався 06.07.2024. Позивач розрахував 3 % річних із 07.07.2024 по 19.08.2024 (день звернення з позовом) - 44 дні, у розмірі 13,34 доларів США. Заперечень щодо розрахунку відповідачем не надано. Відтак, 3% річних у розмірі 13,34 доларів США підлягає стягненню із відповідача. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, ураховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1530,30 грн. (виходячи із ціни позову (41,211 грн. (за курсом станом на день подання позову) * 3713,34 доларів США = 153030,45) * 0,01 ставки судового збору за вимогами немайнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: approved