Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

позивачі звернулись з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, про визнання за кожним права власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як на майно «колгоспного двору», покликаючись на те, що вони після смерті [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Оскільки, позивачі є членами колгоспного двору, не втратили частки у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об`єктом спадкових прав, виникла потреба у виділенні часток в майні колгоспного двору і зокрема, визнання права власності на 1/4 частки за кожним із позивачів. У судове засідання позивачі не з`явились, представник [PERSON] подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів. Представник відповідача Городоцької міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова [PERSON] подав клопотання згідно якого позов визнав, просив розглядати справу за відсутності представника міської ради. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заяви позивачів та представника відповідача, третьої особи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №\~20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого Самбірським МБТІ 16.09.1990, довідок Городоцької міської ради Львівської області №\~370 від 06.06.2024 і №\~358 від 04.06.2024, свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.02.2023 видно, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , який помер [INFO] , останніми членами колгоспного двору є і не втратили частку в майні цього двору є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8, 10, 20, 21). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст. 120, 123, 563\~ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове\~право» ЦК\~України в редакції 1963року. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.02.2023, то спадщина в майні двору не відкривалась, члени колгоспного двору на тих же підставах продовжували володіти і користуватись цим майном. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на спірний житловий будинок, однак отримала відмову, у зв`язку із тим, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита (а.с. 16). Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по [ADDRESS] належав колгоспному двору, голова якого помер, позивачі є останніми членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, іншого способу реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, тому за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частки за кожним на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як на майно «колгоспного двору». На підставі викладеного,

Outcome: approved