Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

У травні 2024 року позивач в особі свого представника адвоката Гуркіна Є.В. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 1997 року між ним і [PERSON] у Петровському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 43. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Понад рік проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ним і відповідачкою неможливе. За цих підстав позивач просить шлюб між ним і відповідачкою розірвати. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 підсудність справ Петровського районного суду міста Донецька булла передана Краснолиманському міському суду Донецької області. В свою чергу, розпорядження Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 передано територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у своїй заяві просив розглядати справу без її участі. В свою чергу, відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 22 лютого 1997 року у Петровському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 43 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають двох дітей: [PERSON] , яка народилася [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, викладених у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з`явилася, заяву про відновлення її дошлюбного прізвища не надала, тому прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved