Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

представник заявника [PERSON] адвокат Перун Я. Ю. звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та належності правовстановлюючого документу [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого на підставі рішення Прибужанської сільської ради від 20.02.1990 року. В обґрунтування заяви покликається на те, що після смерті її матері [PERSON] залишилось майно, а саме будинок за адресою [ADDRESS] , однак у свідоцтві про право власності на будівлі прізвище останньої вказано невірно, замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». В межах строку для прийняття спадщини заявник звернулась до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Л. А. для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено нотаріусом з огляду на невідповідність даних померлої людини у правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть, а саме у наданому свідоцтві про народження [PERSON] прізвище її матері зазначене як [PERSON] , а у свідоцтві про смерть [PERSON] її прізвище зазначено як « [PERSON] », наявність таких розбіжностей унеможливлює підтвердження родинного споріднення із спадкодавцем. Відтак, просить заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала покликаючись на мотиви такої, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа\~ [PERSON] \~заяву підтримав,\~просив таку\~задовольнити.\~Зазначив,\~що [PERSON] \~є його\~рідною сестрою,\~а померла\~ [PERSON] була\~їх матір`ю. Підтвердив, що дійсно відмовився від спадщини на користь сестри. Представник заінтересованої особи Кам`янка-Бузької міської ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст 12 ЦПК України). Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, згідно п. 7 цієї ж постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про паво на спадщину. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.2002 року [PERSON] народилася [INFO] ,у Львівській області Кам`янко-Бузького району с. Руда-Сілецька, її батьками зазначаються [PERSON] та [PERSON] /а.с. 21/. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.01.1961 року [PERSON] і [PERSON] одружились 24.01.1961 року. Прізвище чоловіка [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] /а.с. 18/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.1962 року [PERSON] народилась [INFO] , її батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] /а.с. 11/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.1964 року [PERSON] народився [INFO] , його батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] /а.с. 16/. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON] уклади шлюб 11.07.1981 року. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] /а.с. 12/ Відповідно до свідоцтва виданого виконавчим комітетом К - Бузької районної ради народних депутатів Львівської області про право особистої власності на будівлі від 20.02.1990 року, яке засвідчує, що ціле будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності, свідоцтво видане на основі рішення К - Бузького райвиконкому № 18 від 31.01. 1990 року, про що 20.02.1990 року зроблено запис в реєстраційну книгу під № 79 /а.с. 23/. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2024 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] /а.с. 22/. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Робак Л. А. копії спадкової справи № 68/2024, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернулася 10.05.2024 року [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] є її матір`ю. [PERSON] 28.05.2024 року подав заяву, згідно якої відмовився від належної йому частини спадщини за законом в користь сестри [PERSON] . Згідно постанови приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Л. А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки є невідповідність даних померлої людини у правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть /а.с. 29/. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, а тому слід встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння [ADDRESS] , виданого виконавчим комітетом К - Бузької районної ради народних депутатів Львівської області на основі рішення К Бузького райвиконкому № 18 від 31.01.1990 року.

Outcome: approved