Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

07.07.2024 р. ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.07.2024 р. справу передано за підсудністю до Ріпкинського районного суду Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.07.2019 р. [PERSON] , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» зляхом підписанням заяви-приєднання № 18007196117 підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ТОВ «ФК «Профіль», внаслідок чого відповідач уклав договір про надання позики № 18007196117 з ТОВ «ФК «Профіль». За договором про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» надало відповідачу кредит на оплату товарів та послуг у партнерів, зазначених у заяві-приєднання до договору. 21.12.2021 р. між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21122021, за яким первісний кредитор передав ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18254, 75 грн, з яких 10357,35 грн сума заборгованості за тілом, 7897,40 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за комісією, 0,00 грн сума заборгованості за пенею Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання за договором та після відступлення права грошової вимоги на користь ТОВ «Діджи Фінанс» не здійснював погашення заборгованості. За таких обставин, позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Справу передано головуючому судді 14.08.2024 р. 15.08.2024 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.08.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.09.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.09.2024 р. розгляд справи відкладено до 07.10.2024 р. з метою повторного виклику відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.10.2024 р. закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи на 22.10.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.10.2024 р. судове засідання було відкладено до 05.11.2024 р. з метою здійснення повторного виклику відповідача. 05.11.2024 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці відповідно до наказу від 04.11.2024 р. № 58-В. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач повідомлений в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської від 28.11.2024 р. ухвалено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети № 1807196117 на приєднання до договору про надання позики від 18.07.2019 р. між ТОВ «ФК «Профіль» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит. За умовами кредитного договору відповідач отримав суму позики в розмірі 11328, 90 грн з реальною річною процентною ставкою 178,8799 %, кінцева дата повернення позики 17.07.2020 р. (а.с. 36). Отримана позика була витрачена з магазині-партнері «Технополіс-1» на придбання смартфона Samsung A505F Galaxy A50 та програмного забезпечення до нього, відповідно до товарного чеку № 000040006202834 та видаткової накладної накладної № 40006202834 від 18.07.2024 р. (а. с. 38, зворот, 39). 21.12.2021 р. між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21122021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіль» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 1807196117 від 18.07.2019 р., за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 18254,75 грн, з яких: 10357,35 грн сума заборгованості за тілом, 7897,40 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн сума заборгованості за комісією, 0,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с.23-25,40). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1807196117 вбачається, що загальна заборгованість складає 18254, 75 грн, з яких 10357, 35 грн заборгованість за тілом кредиту, 6797, 00 грн - прострочена заборгованість на початок періоду, 1100, 00 грн плата за пропуск платежів (а. с. 17-18). Заперечень від відповідача щодо наданого розрахунку заборгованості за кредитом не надходило. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя ст. 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору шляхом підписання договору заяви-анкети № 1807196117 від 18.07.2019 р. Будь - яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач не надав, так само як і не надав жодних доказів належного виконання умов кредитного договору. Зважаючи на викладене вище, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі\~2422, 40 грн. Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 6000, 00 грн, на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2023 р., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 24.06.2024 р.; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.06.2024 р. (а. с. 10, 12, 20-22). Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, не є завищеним щодо іншої сторони спору та є належним чином обґрунтованим. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати позивачем на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6000, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved