Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2024 позов [PERSON] до Публічного акціонерного\~товариства «Національна\~акціонерна страхова\~компанія «Оранта», третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~ [PERSON] про відшкодування\~майнової шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТПзадоволено. 19.11.2024 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та просить суд стягнути з відповідача судові витрати у справі, які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи: у розмірі 7200,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням спеціаліста для оцінки збитку транспортного засобу у розмірі 8000,00 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позавача подав заяву про розгляд справи без їх участі, згідно з якою вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі та просить таку задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. 27.11.2024 подав заяву, згідно з якою просить справу розглядати за його відсутності. Відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки не погоджується із розміром витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги. Вважає, що послуги є надто завищеними та необгрунтованими, оскільки позивачем додано до позовної заяви мінімальний пакет документів, необхідний для даної справи, тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають до стягнення у розмірі 4000,00 гривень. Крім цього, витрати на підготовку звіту про оцінку понесла власник транспортного засобу [PERSON] , а не позивач, тому ці витрати не підлягають стягненню у відповідача. Також слід врахувати, що у даній справі було двоє відповідачів, а тому понесені позивачем витрати слід розподілити між відповідачами. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~\~суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи наведене, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи, значенням справи для сторони, обсягом наданих послуг та часом витраченим на їх надання. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Відповідно до опису наданих юридичних послуг за договором про надання правової допомоги №14/02/2024 від 23.02.2024 було надано такі юридичні послуги: консультація з клієнтом - 400,00 гривень; складання клопотання про витребування доказів судом - 1000,00 гривень; складання позовної заяви - 4800,00 гривень; представництво інтересів - 1000,00 гривень. Згідно з квитанцією від 15.11.2024 [PERSON] сплатив вартість таких послуг у розмірі 7200,00 гривень. Враховуючи наведене, а також те, що позов було задоволено, складність справи, обсяг наданих позивачу послуг, якість надання таких послуг, а також те, що зміст та\~обсяг позовної\~заяви відповідає\~часу який\~був витрачений\~на її\~оформлення,з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6200,00 гривень, виключивши з заявленої суми витрати на підготовку клопотання про витребування доказів, оскільки таке клопотання було подане без належного обгрунтування та у його задоволенні було відмовлено. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу з [PERSON] суд зазначає, що до початку розгляду зазначеної справи по суті [PERSON] відшкодував позивачу завдану шкоду, у зв`язку з чим позивач подав заяву про зменшення позовних вимог і залишення позову в частині вимог до [PERSON] без розгляду. Слід також зазначити, що обов`язок відшкодування шкоди у [PERSON] виник тільки за умови недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, на відміну від відповідача, який зобов`язаний був здійснити страхову виплату позивача, оскільки для здійснення такої виплати були усі правові підстави, а також була сформована стала судова практика з приводу вирішення спорів такої категорії. Тому, враховуючи заперечення відповідачем певних обставин, які мають значення для справи, дії відповідача щодо вирішення спору мирним шляхом суд доходить висновку, що зазначені витрати були понесені позивачем у зв`язку з нездійсненням відповідачем страхової виплати вчасно, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу слід стягнути саме з відповідача на корить позивача. Згідно з квитанцією про оплату послуг оцінювача, а також відповідно до звіту про оцінку, замовником оцінки була [PERSON] , яка і оплатила її вартість у розмірі 8000,00 гривень. Відповідно до ч.12 ст.141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Враховуючи те, що [PERSON] у ході судового розгляду свою позицію щодо суті спору не висловлювала, а також не висловлювала суду позицію про стягнення з відповідача понесених нею витрат, суд приймає заперечення сторони відповідача у цій частині та відмовляє у стягненні таких витрат.

Outcome: partial