Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Представник позивача 30.07.2024 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.12.2017 позивач уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу не мають спільних дітей. Під час шлюбу ними придбано нерухоме майно, що фактично належить їм двом на праві спільної сумісної власності, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 47,7кв.м., житловою площею 37,0кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2021. Посилаючись на ст.ст.60, 69, 71 СК України, позовні вимоги вмотивовані тим, що квартира була придбана під час шлюбу за письмової згоди позивача, однак за даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира вказана як приватна власність відповідача з 1/1 частиною. На теперішній час стосунки між сторонами значного погіршились, відповідач погрожує позивачу виселенням, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Враховуючи вищевикладене сторона позивача просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача всі понесені судові витрати пов`язані з розглядом даної справи. Ухвалою суду від 31.07.2024 провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 21.08.2024 на адресу суду від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач повністю не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки для придбання квартири [ADDRESS] нею було взято кредитні кошти у розмірі 126900,00 грн. та додатково отримані в борг дев`ять тисяч доларів США. 25.09.2024 до суду від сторони позивача надійшли додаткові пояснення у справі. В поясненнях представник позивача наводить аргументи стосовно ціни позову, правового режиму квартири, отриманих відповідачем кредитних коштів, наданих відповідачем копій розписок та додає копії документи. А саме наполягає, що квартиру було придбано за спільні кошти подружжя та вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 07.10.2024 до суду від сторони відповідача надійшли додаткові пояснення у справі. В поясненнях представник відповідача наполягає про придбання спірної квартири саме відповідачем (додає довідки про доходи), оскільки додані докази позивачем не є належними та не доводять про фінансову спроможність у придбанні нерухомого майна. Ухвалою суду від 11.10.2024 закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов у повному об`ємі просили його задовольнити. При цьому позивач наполягає, що квартиру було придбано за спільні кошти подружжя та вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Він також брав кошти у кредит, погашав кредити відповідача та мав постійний дохід. Про кошти отримані відповідачем за наданими розписками йому нічого не відомо. Відповідач та її представники в судовому засіданні заперечили проти задоволення, позову через його необґрунтованість, посилаючись на те, що спірна квартира придбана за власні кошти відповідача та вона не є об`єктом спільної власності подружжя. Вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області укладено про що складено актовий запис №843 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.12.2017). Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. (а.с.15) 28.05.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, що посвідчено приватним нотаріусом Горбуровим К.Є. та зареєстровано в реєстрі за №1242. За вказаним договором [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] . продаж квартири здійснено за 320415,00 грн. Згідно з п.4 вищевказаного договору купівлі продажу покупець свідчить, що на момент його укладення вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який окремою заявою надав згоду на укладення цього договору, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Горбуровим К.Є. 28.05.2021 за реєстровим №1241. (а.с.16 19) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2021 квартира, загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , частка 1/1, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1242, виданий 28.05.2021, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. (а.с.24) Згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форми ОК-5 від 04.10.2024, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] у період з 2017 по 2024 має страховий стаж та постійні відрахування з отриманої офіційної заробітної плати.(а.с.144 149) Згідно довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 08.08.2024 [PERSON] має в банку рахунок [NUMBER] на якому встановлений кредитний ліміт 75000,00 грн. 05.04.2021 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 64000,00 грн. Заборгованість по кредитному договору за № 21042831304318 на суму 51900,00 грн. від 28.04.2021 не має. Дата закриття кредиту 01.08.2023. (а.с.57) Згідно довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2024 [PERSON] має в банку рахунок [NUMBER] з якого 18.05.2021 та 19.05.2021 знімались загалом кошти в розмірі 60000,00 грн. (а.с.58) Згідно довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2024 [PERSON] має в банку рахунок [NUMBER] з якого періодично знімались кошти та зокрема у квітні травні 2021.(а.с.59 61) Згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форми ОК-5 від 29.08.2024, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] у період з 2017 по 2024 має страховий стаж та постійні відрахування з отриманої офіційної заробітної плати, що також підтверджується Формою ОК-7.(а.с.95 103) Згідно квитанцій АТ «Райффайзен Банк» [PERSON] перераховував на кредитний рахунок [NUMBER] у період з 27.04.2022 по 12.02.2024 кошти на загальну суму 67025,00 грн.(а.с.104 116) Згідно виписки по рахунку АТ «Райффайзен Банк» від 02.09.2024, [PERSON] за 25.05.2021 25.05.2022 отримав та виплатив кредитні кошти загалом на суму 40296,86 грн.(а.с.117 118) Згідно наданих стороною відповідача копій розписок написаних власноруч [PERSON] від 14.08.2024, [PERSON] від 10.04.2021, [PERSON] від 15.05.2021 останні надавали відповідачу перед купівлею квартири на її придбання долари США загальним розміром 9000,00 доларів США.(а.с.62 64) Згідно довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 20.08.2024 комерційний курс купівлі долара США 28.05.2021 становив 27,2000 грн.(а.с.65) Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , показала суду, що працює разом з відповідачем [PERSON] в одному лікувальному закладі та мають дружні відносини. Свідку було відомо, що [PERSON] збирала кошти на придбання квартири та вона у свідка перед її купівлею у 2021 році позичила 3000,00 доларів США, які згодом повернула, у зв`язку із чим свідок власноруч на прохання [PERSON] 14.08.2024 написала письмову розписку про те, що [PERSON] брала у неї відповідні кошти. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , показала суду, що працює разом з відповідачем [PERSON] в одному лікувальному закладі та мають дружні відносини. Свідку було відомо, що [PERSON] збирала кошти на придбання квартири та вона у свідка перед її купівлею у 2021 році позичила 4000,00 доларів США, які згодом повернула, у зв`язку із чим свідок власноруч 10.04.2021 написала письмову розписку про те, що [PERSON] брала у неї відповідні кошти. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , показала суду, що працює разом з відповідачем [PERSON] в одному лікувальному закладі та мають дружні відносини. Свідку було відомо, що [PERSON] збирала кошти на придбання квартири та вона у свідка перед її купівлею у 2021 році позичила 2000,00 доларів США, які згодом повернула, у зв`язку із чим свідок власноруч 15.05.2021 написала письмову розписку про те, що [PERSON] брала у неї відповідні кошти. Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи положення статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Презумпція спільності права власності подружжя на спірне майно не спростована. Суд встановив, що спірна квартира була придбана сторонами під час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю, частки сторін є рівними та підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. За правилами статей\~12, 81 ЦПК України\~року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача,\~не надано належних та допустимих доказів, ніж ті які були об`єктом дослідження в цій справі, не спростовано презумпцію спільного майна, що є його процесуальним обов`язком. До того ж, сторона відповідача належно не спростувала надану згоду на укладення договору купівлі-продажу квартири, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Горбуровим К.Є. 28.05.2021 за реєстровим №1241, як і докази наявності особистих коштів для придбання квартири одноосібно за період шлюбу. Надані, стороною відповідача письмові докази та покази свідків не спростовують посилань сторони позивача, щодо придбання квартири за спільні кошти подружжя та того, що вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Натомість з досліджених доказів, судом встановлено, що сторони під час перебування у шлюбі з 01.12.2017 та на час придбання квартири 28.05.2021 мали постійні заробітки, які також являється об`єктом спільного майна подружжя, брали кредитні кошти та погашали їх. Належних доказів в підтвердження того, що саме отримані кошти від свідків пішли саме на придбання спірної квартири та того, що таке погашення боргу проводилось лише за рахунок сторони відповідача, суду також не надані. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що спірне майно, а саме квартира, загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , придбано сторонами в період перебування у шлюбі за спільні кошти, спільною працею, є спільним майном [PERSON] та [PERSON] . Отже, доводи позивача суд знаходить обґрунтованими, оскільки право позивача, передбачене\~ст.70 ч.1 СК України, презюмується, і вважає за необхідне захистити це право, визнавши спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності і визнавши за позивачем право власності на частину спірного майна за кожним. Відповідно до ст.141\~ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати, що складаються з сплаченого судового збору у розмірі 3204,15 грн. та судових витрат, пов`язані з отриманням правової допомоги на загальну суму 6500,00 грн. (а.с.25 28, 164 166)

Outcome: approved