Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19 квітня 2018 року [PERSON] подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву №9712590827 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір. 30 липня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір відступлення боргу № 20200730, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 20881,72 грн., з яких: сума боргу по тілу 7515,70 грн., сума боргу по відсоткам 1374,22 грн., сума боргу за щомісячними процентами 6360,33 грн., сума заборгованості за пенею 5631,47 грн. Відповідач частково виконав свої зобов`язання та сплатив 1088,98 грн. на погашення заборгованості. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07 липня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20881,72 грн., з яких: сума боргу по тілу 7515,70 грн., сума боргу по відсоткам 1374,22 грн., сума боргу за щомісячними процентами 6360,33 грн., сума заборгованості за пенею 5631,47 грн., понесені судові витрати. Представник відповідача подала суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просила суд відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Надані документи не є доказами набуття позивачем прав вимог до відповідача щодо сплати боргу. Так, суду не наданий повний текст договору відступлення прав, витяг з реєстру боржників не містить порядкового номеру, не містить підпису ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та не завірений печаткою. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є правонаступником. Не надані докази укладення 19.04.2018 року кредитного договору з відповідачем, оскільки заява №9712590827 та паспорт кредиту не є доказами укладення договору кредиту між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і [PERSON] , заява не містить умов про надання кредиту у загальній сумі 11560 грн., та в ній не визначений розмір відсотків, пені. Окрім того, дана заява не містить підпису відповідача. Паспорт кредиту не є складовою частиною кредиту відповідно до постанови ВС у справі №393/126/20. Також, не надані докази перерахування коштів ТОВ «Фінансова компанією «Центр фінансових рішень» [PERSON] . З розрахунку вбачається, що борг нарахований за межами строку користування кредитом. Позивачем не надано доказів наявності у відповідача заборгованості. Окрім того, пеня нарахована за період з 30.07.202 р. по 31.03.2023 р., що є порушенням чинного законодавства. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що кредитний договір укладений на строк 24 місяці з щомісячною процентною ставкою 2,99 % та 11,99 % річних процентів. Щодо перерахуванням коштів відповідачу підтверджується випискою до кредитного договору з а період з 18.05.2018 року по 21.01.2019 року. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив, відповідно до змісту яких просила відмовити у задоволенні позову, оскільки реєстр боржників та договір відступлення не завірений нотаріально. Копія довідки№5429322-SC подана без дотримання вимог ч.2,4 ст. 83 ЦПК України та не завірена належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належними чином, однак представник відповідача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 19 квітня 2024 року [PERSON] подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву №9712590827 на отримання кредиту, який був підписаний електронним підписом позичальника. В якій зазначено, що вона надає згоду, що паспорт кредиту №2590827 від 19.04.2018 р. містить умови укладеного нею кредитного договору , а ця заява разом з паспортом становлять кредитний договір між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». А також доручає ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» сплатити на рахунок клієнта грошові кошти у сумі 10000 грн., 1200 грн. оплата страхового платежу, 360 грн. оплата за пакет послуг, при цьому зазначила номер своєї банківської картки, та особисто підписала цю заяву. Згідно доданого паспорта кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» №2590827, який містить графік погашення кредитних зобов`язань та особисто підписаний [PERSON] , в п. 4 зазначена сума кредиту 11560 грн., а п. 5 містить розмір відсотків: щомісячні проценти складають 2,99 %, річні проценти 11,99 %, загальні витрати 9795,78 грн., орієнтовна загальна вартість 21355,78 грн., реальні річна процентна ставка 92,60 %. Згідно п.7 пеня за прострочення виконання зобов`язання складає подвійну облікову ставку НБУ, але не більше 15% від суми прострочення. Отже,\~суд вважає,\~що [PERSON] ,\~прийняла умови\~кредитного договору\~та підтвердила,\~що вона\~ознайомлена з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися. Пунктом 6 Паспорту передбачено графік погашення заборгованості за кредитними коштами з 19.04.2018 року по 17.04.2020 року, з якого вбачається загальна сума заборгованості 21355,78 грн., тіло кредиту 11560 грн., річні відсотки 1500,18 грн., щомісячні проценти 8295, 60 грн. Доказом перерахування грошових коштів позичальнику за кредитним договором №9712590827 від 19 квітня 2018 року є довідка від 01 серпня 2020 року за вих. № 5429322-SG, яка містить виписку з рахунку [PERSON] , якою підтверджується сума транзакції 11560,00 грн., а також є сплата заборгованості за кредитним договором позичальником 26.06.2018 р. 1000 грн., 18.07.2018 р. 900 грн., 17.08.2018 р. 900 грн., 28.09.2018 р. - 1000 грн., 26.12.2018 р. 1000 грн., 21.01.2019 р. 1000 грн. Суд не приймає доводи представника відповідача, що остання не є допустимим доказом та подана з порушення ст. 83 ЦПК України, оскільки остання містить підписи та печатки як ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» так і ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», подана та підписана кваліфікованим електронним підписом представника позивача і надана на відзив сторони відповідача у зв`язку з не визнанням у цій частині позовних вимог. Отже, суд вважає, що остання подана у відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України та є допустимим доказом у справі. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №9712590827 від 19 квітня 2018 року, який надано позивачем, вбачається, що станом на 30.07.2020 року у [PERSON] є загальна сума заборгованості 20881,72 грн., тіло кредиту 7515,70 грн., річні відсотки 1374,22 грн., щомісячні проценти 6360,33 грн., пеня 5631,47 грн. Також на виконання вимог сторони відповідача подані та підписані кваліфікованим електронним підписом представника позивача Витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та договір відступлення прав вимоги №20200730 від 30.07.2020 року. Отже, суд вважає, що останні подані у відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України та є допустимими доказами у справі. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9712590827 в сумі 20881,72 грн., з яких: тіло кредиту 7515,70 грн., річні відсотки 1374,22 грн., щомісячні проценти 6360,33 грн., пеня 5631,47 грн., які підписані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і містять печатки. 30 липня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»,\~було укладено\~договір відступлення\~прав вимоги\~№20200730,\~у відповідності\~до якого\~первісний кредитор\~відступив позивачу\~право вимоги\~до відповідача\~коштів,\~право на\~одержання яких\~належить первісному\~кредитору які підписані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і містять печатки. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої\~статті 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За частиною першою\~статті 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (абзац другий частини першої, частина третя\~статті 641 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі\~Закон України «Про споживче кредитування») до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~(абзац другий частини другої\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачена у частині третій\~статті 9 цього Закону, зокрема Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки, якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) (частина шоста\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. За частиною першою\~статті 14 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Паспорт споживчого кредиту\~це конкретизована пропозиція певному клієнтові про можливість отримання певного банківського продукту\~певної послуги, наданої на стадії переддоговірних переговорів. Враховуючи, що у відносинах споживчого кредитування надання такої конкретизованої пропозиції у письмовому вигляді є обов`язковою, такий паспорт також є обов`язковим елементом досліджуваної договірної конструкції. Вочевидь, що така пропозиція має містити інформацію як про один банківський продукт, що пропонується стороні, так і про декілька таких продуктів. При цьому, треба враховувати, що така пропозиція має конкретизований і індивідуальний характер. У сукупності загальні умови угод разом з паспортом, наданим певному споживачу, формують конкретизовану пропозицію, тобто є офертою. Положення\~статті 641 ЦК України\~дозволяють зробити висновок, що не будь-яка пропозиція укласти договір може вважатися офертою. Оферта повинна відповідати певним вимогам (які одночасно є і її ознаками): адресуватися конкретній особі (особам); бути достатньо визначеною; виражати намір особи, яка її зробила, укласти договір з адресатом, яким буде прийнято пропозицію; містити істотні умови, на яких передбачається укласти договір. Найважливішою вимогою, що висувається до оферти, вважається достатня визначеність пропозиції укласти договір. Це означає, що з її змісту адресат здатен зробити правильний висновок про волю оферента. Відповідно до частин першої та другої\~статті 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до зазначених у пропозиції умов договору (надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не зазначене в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Акцепт такою самою мірою виражає волю особи, як й пропозиція. Вимоги до акцепту витікають з його особливостей як рефлекторного волевиявлення. Стандартна ситуація полягає в тому, що акцепт набуває юридичної сили, якщо він повний, тобто виражає схвалення усьому, що зазначено в оферті, й безумовний, тобто не містить жодних додаткових умов. Зазвичай акцепт повинен бути беззастережним, тобто виражати повну згоду з офертою. Оферта вступить в дію та буде відповідати тим вимогам, що до неї висуваються. З огляду на це, якщо оферта містить потрібний мінімум умов, передбачених законом та тих, що випливають зі змісту відносин, та адресат оферти висловив беззастережну згоду з нею у своїй відповіді, акцепт набуває сили й договір вважається укладеним. При цьому, якщо на оферту висловлено безумовну та повну згоду акцептантом, то договір вважатиметься укладеним на таких умовах, а нові додаткові умови, які висуваються однією зі сторін у наступному листуванні, можуть розглядатися лише як пропозиція про зміну та доповнення укладеного договору, на що вимагається згода іншої сторони Якщо сторони досягли домовленості зі всіх істотних умов та залишили для остаточного узгодження лише деталі, договір між ними буде укладений. Таку домовленість іменують пунктуацією (heads of agreement). Втім від самих сторін залежить не лише те, чи бажають вони бути зв`язаними правовідносинами, а й наскільки значущою для них є деталізація їх умов. Акцепт може вчинятися в усній, письмовій формі, у формі мовчання або у формі конклюдентних дій. Надаючи правову оцінку паспорту споживчого кредиту з урахуванням вимог статей\~638,\~640642 ЦК України, є обґрунтованим вважати, що за своїм змістом складення та надання споживачеві банківських послуг певного паспорту споживчого кредиту є офертою, а у разі прийняття цієї оферти акцептантом\~набуває статусу договору. Саме від вчинення дій акцептанта щодо прийняття чи відхилення оферти залежить, чи трансформуються умови паспорта споживчого кредитування як оферти в умови договору. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] власноруч підписала Кредитний договір, у якому у Розділі 2 зазначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладання цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей Договір; цей Договір, паспорт кредиту №2590827 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР». З чого слідує, що [PERSON] ознайомилася з усіма умовами кредитування, погодився з ними як прийнятними саме для неї як позичальника і приєдналася до таких Умов шляхом підписання Паспорту кредиту та Кредитного договору. Також, на підтвердження волевиявлення відповідача щодо прийняття та приєднання саме до таких умов кредитування, які зазначені у Паспорті кредиту та Кредитному договорі, а також Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», свідчить отримання відповідачем зазначеної в наведених документах суми кредиту, користування ним кредитними коштами на власний розсуд, часткове повернення кредитодавцю грошових коштів у рахунок погашення кредиту, таким чином остання підтвердила свою згоду на пропозицію кредитодавця щодо укладення кредитного договору на визначених у ньому умовах, які виконувалися нею протягом дії Договору. У своєму відзиві відповідач, серед іншого посилався на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, у якій Суд вказав про «неможливість у цьому конкретному випадку застосування до вказаних правовідносин\~правил частини першої\~статті 634 ЦК України, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період\~з часу виникнення спірних правовідносин (19 жовтня 2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (10 березня 2020 року), тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову». Таке посилання відповідача суд вважає неприйнятними, оскільки у справі, що розглядається, відповідачем не доведено суду, що після підписання Кредитного договору кредитодавцем були змінені/застосовані інші умови кредитування, ніж ті, які були визначені в Умовах. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши кредитні кошти на умовах, визначених Кредитним договором №9712590827 від 19 квітня 2018 року, свої договірні зобов`язання у визначених договором строку і обсягу не виконала. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитними договорами, не довела відсутність заборгованості. Натомість, суд вбачає, що відповідач прийняла умови кредитного договору №9712590827 від 19 квітня 2018 року та підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися, оскільки останню були сплачені кошти: 26.06.2018 р. 1000 грн., 18.07.2018 р. 900 грн., 17.08.2018 р. 900 грн., 28.09.2018 р. - 1000 грн., 26.12.2018 р. 1000 грн., 21.01.2019 р. 1000 грн., які відповідно до умов кредитного договору були розподіленні на тіло кредиту та річні відсотки і щомісячні проценти. Отже, суд вважає, що відповідно до встановлених у судовому засіданні обставин, останні не є подібними які встановленні у справах, на які посилається сторона позивача. Однак, суд розглядаючи позовні вимоги у відповідності до ст. 13 ЦПК України, враховує, що сума пені 5631,47 грн. представником позивача відповідно до наданого розрахунку зазначена станом на 20.07.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. В пункті 18 цих положень зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже,\~суд вважає\~за необхідне\~відмовити в\~задоволенні позовних\~вимог про\~стягнення пені\~у сумі\~5631,47\~грн.,\~оскільки остання\~нарахована в\~період дії\~карантину,\~що протирічать\~вимогампункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №9712590827 від 19 квітня 2018 року станом на 31 березня 2023 року у розмірі 14161,27 грн., яка складається з заборгованості: за основною сумою боргу 7515,70 грн., за відсотками 285,24 грн., за щомісячними процентами 6360,33 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2166,46 грн.

Outcome: partial