Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 квітня 2017 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в 29 квітня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 43. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі із відповідачем в них народилися одна дитина, син, [PERSON] , [INFO] , про що 28 лютого 2020 року було складено відповідний актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 28 лютого 2020 року. Дитина як і позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На даний момент позивач не є вагітною та не має дитини до 1 (одного) року. Зазначає, що спочатку їхнє із відповідачем спільне подружнє життя проходило в злагоді та любові, між ними були теплі стосунки, взаєморозуміння, повага та любов. Однак, поступово стосунки між ними погіршувалися, що раз частіше почали виникати непорозуміння, сварки, а суттєве погіршення в стосунках відбулося приблизно 1 (один) рік і 6 місяців тому. Все це зумовлене тим, що в них із відповідачем різні погляди на життя та ведення господарства, різні характери. Відповідач був та є байдужим до інтересів сім`ї. В той же час, незважаючи на проблеми в їх стосунках, її намагання покращити такі, відповідач ніколи не робив для себе висновків з тих негативних ситуацій, які між ними виникали. Позивач наголошує, що втратила почуття любові та поваги до відповідача та як жінка завжди намагалася забезпечити добробут в сім`ї, займалася господарством, мала надію, що зможе налагодити атмосферу в їх стосунках та зберегти сім`ю. Поведінка, ставлення відповідача до неї призвели до того, що вона розчарувалася у ньому як людині, з якою помилково поєднала свою долю. Вважає, що її подальше із відповідачем спільне проживання та збереження сім`ї з врахуванням комплексу вказаних вище обставин є неможливим. Шлюб за таких умов суперечить її інтересам. Звертаю увагу суду на те, що їхня сім`я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки, сім`ї фактично не існує. Враховуючи те, що сторони упродовж тривалого часу, а саме близько 1 (одного) року не проживають разом, не підтримують подружні стосунки, в них різні погляди на сімейне життя, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, що є основою сім`ї, позивач прийшла до висновку про розірвання шлюбу. Шансу для примирення немає, оскільки її рішення про необхідність розірвання шлюбу є остаточним. Вона твердо переконана та прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, на чому і настоює перед судом. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, однак п. 4 прохальної частини позовної заяви та окремою заявою просить суд слухати справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак 20.11.2024 року направив на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без його участі. Позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2017 року у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в 29 квітня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 43, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , про що 28 лютого 2020 року було складено відповідний актовий запис № 78, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 28 лютого 2020 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після укладення шлюбу між сторонами відносини не склалися, сторони більше року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Однак, п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд судові витрати покласти на неї, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та визнання відповідачем позову, питання стягнення з відповідача судового збору не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог. Однак, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved