Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 08 квітня 2023 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровала шлюб з відповідачем [PERSON] . Однак шлюб з відповідачем виявився невдалим, сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейний побут. Фактично подружні відносини припинилися з червня 2024 року, перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить їхнім інтересам. Крім того позивачка зазначила, що від даного шлюбу у них дітей не має, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через орган державної реєстрації актів цивільного стану, тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом, просила його задовільнити та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу [PERSON] просила відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи. Заяв, клопотань та відзиву до суду не надав. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 квітня 2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 102 (а.с. 10). Відомостей про наявність від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. В позовній заяві позивачка зазначила, що від шлюбу дітей вони не мають та не мають спору щодо майна, просить розірвати шлюб, стверджуючи про різні погляди на життя в неї з відповідачем, виявивши твердий намір на припинення шлюбних відносин з відповідачем, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому вона змушена була звернутися з даним позовом до суду. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, суд вважає, що її клопотання слід задовольнити. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved