Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (в даний час [PERSON] ). Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . В січні 2024 року чоловік залишив її та дітей і пішов до іншої жінки. З того часу участі у вихованні спільних дітей не бере, коштів на їх утримання добровільно не надає. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Діти [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з позивачем в квартирі її батьків за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 квітня 2024 року визначено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей, в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 01 березня 2024 року. Однак, відповідач належним чином не виконує рішення суду щодо сплати аліментів, оскільки виплати аліментів позивачу надійшли тільки за серпень і вересень в сумі 4 519,29 грн. та 3 677,52 грн. відповідно. За інші місяці аліментів відповідач не сплатив. Позивачем зазначається, що вона самостійно виховує дітей, піклується про їхнє здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Позивач військовослужбовець, перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] в [ADDRESS] на посаді начальника медичного пункту військової частини. Однак, її доходів не вистачає на належне утримання двох дітей. Також позивачем зазначається, що їхній син [PERSON] з 01.09.2023 навчається у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника за спеціальністю комп`ютерні науки на денній формі навчання. Оскільки їхній син навчається на денній формі навчання, поєднувати навчання із роботою він не має змоги. Загальновідомими є обставини, які не потребують доказування, що повнолітній син повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті, також, щоденна оплата за проїзд до місця навчання - університету. Вказані обставини свідчать про те, що син [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Оскільки, син на даний час не спроможний себе забезпечити самостійно, то саме на\~ батьків покладається такий обов`язок. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, є власником транспортного засобу. Він є здоровою працездатною людиною, що надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Інших дітей у нього немає. Так, як відповідач працює, має постійний заробіток, є матеріально забезпеченим, володіє рухомим майном, на своєму утриманні немає інших дітей, тому вважає, що останній повинен сплачувати на утримання їхнього повнолітнього сина, який продовжує навчатись аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 01 жовтня 2024 року та до закінчення навчання. Враховуючи наведене просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2024 року і до припинення навчання [PERSON] . Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач суду пояснила, що працює на посаді начальника медичного пункту військової частини та її щомісячний дохід становить приблизно 25 000,00 грн. Повнолітній син [PERSON] навчається на бюджетній основі в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника та отримає стипендію у розмірі 1224 гривні. Третя особа [PERSON] подав заяву в якій підтримав поданий позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 25.10.2006 року. З довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (інформація про поточне здобуття освіти) [PERSON] , [INFO] , є здобувачем освіти за спеціальністю Комп`ютерні науки, денної форми навчання, Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, з 01.09.2023 року. Дата завершення здобуття освіти 30.06.2027 року.\~ Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.04.2024 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дітей: сина\~ [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття.\~\~\~ Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.06.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітню дитину [PERSON] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на\~ повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Оскільки повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , здобуває освіту, знаходиться на утриманні матері, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги також від свого батька. [PERSON] , [INFO] , на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу таку допомогу надавати, оскільки є працездатним, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків по утриманню дитини, а також враховуючи потреби повнолітнього сина та можливості батька по його утриманню, стан здоров`я і матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача та дитини, та враховуючи що [PERSON] навчається на бюджетній основі та отримує стипендію, а також те, що на підставі рішення суду від 23.04.2024 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2024 року\~ та до закінчення його навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника,\~ але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 211,40 грн., оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справ даної категорії в усіх судових інстанціях. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~ Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2024 року між адвокатом Шкурлатовською Г.І. та [PERSON] укладено Договір №26/02/2024 про надання правничої допомоги. П.1.1. Договору передбачено, що адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правничу допомогу. Згідно п.4.1. Договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг (гонорар), що надаються, визначені в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною Договору.\~\~\~\~ Відповідно до Додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024 року між адвокатом Шкурлатовською Г.І. та [PERSON] укладено\~ додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №26/02/2024 від 26 лютого 2024 року про наступне: дана Додаткова угода визначає вартість та порядок оплати послуг Адвокату за надання професійної правничої допомоги у цивільній справі щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. П.2. зазначеної додаткової угоди визначено, що сторони дійшли згоди, що вартість надання адвокатом однієї години правничої допомоги становить 1 000 грн. Згідно п.3 Додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024 року сторони дійшли згоди, що орієнтовна вартість наданих правничих послуг у цивільній справі у Івано-Франківському міському суді буде становити 3 000 грн. Відповідно до п.4. Адвокат надає клієнту акт про надання правничої професійної допомоги, в якому зазначається зміст наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті. 09.09.2024 року між адвокатом Шкурлатовською Г.І. та [PERSON] підписано Акт про надання правничої професійної допомоги згідно з Договором про надання правничої допомоги від 26.02.2024 року, з якого вбачається, що адвокатом надано правничу допомогу, зокрема: участь у судових засіданнях в Івано-Франківському міському суді, представництво, підготовка та подання процесуальних документів, тощо, по справі №344/17829/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Так, згідно зазначеного акту адвокат надав правничу допомогу у вигляді надання консультації, ознайомлення з документами тривалістю 30 хв., вартістю 500 грн.; підготовка та написання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання тривалістю 1 год.30 хв., вартістю 1 500,00 грн.; підготовка та участь у судових засіданнях в Івано-Франківському міському суді тривалістю 1 год. вартістю 1 000,00 грн. Сума гонорару адвоката за Договором, згідно з цим актом становить 3 000,00 грн. Згідно квитанції №84 від 29.10.2024 року адвокатом Шкурлатовською Г.І. прийнято від [PERSON] гонорар в розмірі 3000,00 грн., за надання правничої допомоги в Івано-Франківському міському суді. При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути\~ витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000\~ грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-\~

Outcome: partial