Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

07.10.2024 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Маринюк С.О., до гаражного кооперативу "Чкаловський" про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із спадкового майна гаража (згідно технічного паспорту) за № [NUMBER] , який знаходиться в м.Славута Хмельницької області в гаражному масиві по вулиці Захисників України. Позивач являється спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, є дружиною спадкодавця. У технічному паспорті міститься дозвіл на право виконання будівельних робіт, виданий головним архітектором. Славутською міською радою було ухвалене рішення за №125 від 18.08.1988 р., яким [PERSON] надано земельну ділянку та дозвіл на будівництво гаража по [ADDRESS] . За життя спадкодавця було розпочате будівництво зазначеного гаража та до дати закінчення будівельних робіт, що вказана в дозволі на право виконання будівельних робіт, до 19.09.1989 р. будівництво було завершено в повному обсязі, без порушення технічних (будівельних) норм, санітарних, протипожежних норм, що підтверджується дозволом на право виконання будівельних робіт. На даний час позивачу необхідно оформити спадщину на даний гараж, але вона дізналася, що на гараж не оформлено право власності, відсутнє свідоцтво про право власності, що стверджується повідомленням приватного нотаріуса Артемової Н.А. від 01.10.2024р за вих. №75/02-14с/с30/2024. За життя [PERSON] не оформив належним чином право власності на гараж та не було видано на нього свідоцтво про право власності, що не дає підстави позивачу як спадкоємцю першої черги за законом, реалізувати своє право на спадкове майно. Про те, що гараж за № [NUMBER] в гаражному масиві по вулиці Захисників України належав померлому спадкодавцю [PERSON] на законних підставах в м.Славута Хмельницької області, і його будівництво завершено в повному обсязі на даний час свідчить технічна документація : технічний паспорт на гараж, виданий 12.08.2024 року ФОП [PERSON] , рішення виконкому Славутської міської ради №125 від 18.08.1988 року Хмельницької області про виділення землі для будівництва гаража по [ADDRESS] (зараз в гаражному масиві по вулиці Захисників України). За таких обставин позивач та його представник звернулися до суду та просять визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно - гараж № [NUMBER] площею 23.4 кв. м. з підвалом 19,3 кв.м. в гаражному масиві по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.10.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.11.2024. 06.11.2024 підготовче судове засідання у справі відкладено на 15.11.2024 року у зв`язку із ненадходженням до суду витребуваної спадкової справи. 15.11.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 02.12.2024. Від представника позивача - адвоката Маринюка С.О. надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його із позивачкою відсутності. Від Славутської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами. Від гаражного кооперативу "Чкаловський" надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З матеріалів спадкової справи № 30/2024, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що спадкоємцем за заповітом після його смерті є дружина - [PERSON] . Спадкове майно складається із гаража за № [NUMBER] , який знаходиться в м.Славута Хмельницької області в гаражному масиві по вулиці Захисників України. З відповіді приватного нотаріусу Шепетівського районного нотаріального округу від 01.10.2024 року слідує, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на гараж немає можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж на ім`я спадкодавця. Відповідно до технічного паспорту на вказаний гараж № [NUMBER] , який виготовлений ФОП [PERSON] слідує, що загальна площа гаража становить 23,4 кв.м, підвал площею 19,3 кв.м. З виписки з рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 18.08.1988 року №125 слідує, що [PERSON] виділено земельну ділянку та надано дозвіл на будівництво гаража розмірами 3,15 Х 5,4 м по [ADDRESS] . Відповідно до дозволу на право виконання будівельних робіт від 19.09.1988 року, [PERSON] надано право приступити до будівництва гаража на підставі рішення виконавчого комітету № 125 від 18.08.1988 на земельній ділянці по [ADDRESS] . Дата початку будівельних робіт 19.08.1988, дата закінчення будівельних робіт- 19.09.1989 року. Згідно довідки про вартість, гараж побудований згідно будівельних норм, з можливістю використання за призначенням, загальна площа 23,40 кв.м., вартість 201396,67 грн. Із заповіту складеного 27.11.2015 року та посвідченого приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. слідує, що [PERSON] все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] . З довідки ГК "Чкаловський" від 15.07.2024 року № 6 слідує, що гараж № [NUMBER] по проїзду [ADDRESS] , належить померлому [PERSON] . Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як видно із матеріалів справи, на даний час позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на гараж після смерті чоловіка [PERSON] , суд, беручи до уваги, що за життя [PERSON] побудував гараж, на виділеній йому земельній ділянці, на підставі дозволу виконавчого комітету Славутської міської ради на будівництво гаражу, проте не оформив право власності на гараж за життя, право власності на гараж [PERSON] ніким не оспорюється, гараж збудований в 1989 році, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до висновку, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, в тому числі гаражі, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17, позивачка згідно вимогами ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тому вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на гараж ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved