Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

07.06.2024 представник позивача, за довіреністю у справі - [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 25.07.2024, обґрунтовуючи тим, що 05.08.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100306808, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 28.11.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28112023, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 28.11.2023 до Договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №100306808у розмірі 20950,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000,00 грн сума заборгованості за відсотками, 950,00 грн заборгованість за пенею. 02.08.2023між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики №5943645, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 13.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13-12/2023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МАНІФОЮ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «МАНІФОЮ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13.12.2023 до Договору факторингу №13-12/2023від 13.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 28486,00 грн., яка складається з: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18486,00 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 0,00 грн. сума заборгованості за відсотками на прострочену позику.14.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №17085-08/2023, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 27.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 6600,00 грн, з яких: 1500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5100,00 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно умов кредитних договорів позичальник зобов`язувався повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Однак, всупереч умовам кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 100306808 в розмірі 20950,00 грн, за Договором позики\~ № 5943645 в розмірі 28486,00 грн, за Кредитним договором № 17085-08/2023 в розмірі 6600,00 грн, всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 56036,00 грн, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. 31.10.2024 після отримання відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача, за довіреністю у справі - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ознайомившись з ухвалою відкриття провадження у справі та позовною заявою, 02.12.2024 подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, а також зазначив, що положення ст. 206 ЦПК України йому роз`яснені та зрозумілі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 05.08.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100306808(а.с. 8-13), відповідно до умов якого кредит у розмірі 5000,00 грн надається загальним строком на 105 днів з 05.08.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, з дати видачі кредиту і завершується 20.08.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18.11.2023. Відповідно до п. 1.4 Договору повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом позичальник має здійснити до 20.08.2023 (рекомендовану дату платежу), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.11.2023 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п. 1.5 Договору загальні витрати за пільговий період складає 2450,00 грн, а загальні витрати за кредитом складають 20950,00 грн. Комісія за надання кредиту: 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.6 Договору тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Відповідно до п.п. 6.1 Договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Згідно п. 5.1 Договору позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, які розміщені на сайті товариства та є невід?ємною частиною цього договору. Також, встановлено, що відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та заяву на отримання кредиту №100306808, що є додатком №2 та додатком №3 до договору про надання споживчого кредиту № 100306808 від 05.08.2023(а.с. 14, 15). 02.08.2023між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики №5943645, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (а.с. 28-32), відповідно до умов якого товариство передає позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, на умовах повернення, платності та строковості, на придбання товарів для задоволення потреб пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю, шляхом їх перерахування на рахунок банківської картки позичальника, строком на 64 дні, тобто до 05.10.2023, зі сплатою базової фіксованої процентної ставки 2,49% на день, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду та сплатою основної процентної ставки 3,00 % на день, яка застосовується протягом усього періоду позики, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі. Також, встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які розміщені на сайті mycredit.ua, і приймаючи умови договору [PERSON] підтвердив, що він вивчив та повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ»\~ (п. 10.1.5 Договору). 02.08.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було підписано додаток №1 до Договору позики №5943645 від 02.08.2023 (а.с. 33-34), в якому визначено орієнтовну загальну вартість кредиту та графік нарахувань за позикою. Також, відповідачем 02.08.2023 було підписано паспорт позики (а.с. 35-37). Згідно п. 10.7 Договору позики, усі додаткові угоди, а також додатки до договору є його невід?ємними частинами. 14.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір №17085-08/2023про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (п. 8 Кредитного договору) (а.с. 47-53), відповідно до умов якого товариство зобов?язується надати клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500,00 грн на власні потреби, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на реквізити платіжної банківської картки, строком на 360 днів, до 07.08.2024, зі сплатою товариству процентів 2,5 % в день. Також, встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику для споживачів фінансових послуг ТОВ «Аванс Кредит», які розміщені на сайті і приймаючи умови договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись Правил надання коштів для споживачів фінансових послуг ТОВ «Аванс Кредит»\~ (п. 7.6 Договору). Також, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 54-56). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію ТОВ «МІЛОАН»,ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «МАНІФОЮ» відповідач [PERSON] електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором у кредитних договорах, приєднався до Правил надання коштів у позику, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання кредитних договорів № 100306808 від 05.08.2023, № 5943645 від 02.08.2023 та № 17085-08/2023 від 14.08.2023(електронним підписом) свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказані кредитні договори №100306808 від 05.08.2023, №5943645 від 02.08.2023 та №17085-08/2023 від 14.08.2023підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Отже, встановлено, що вказані кредитні договори №100306808 від 05.08.2023, №5943645 від 02.08.2023 та №17085-08/2023 від 14.08.2023, підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 02.08.2023, 05.08.2023 та 14.08.2023 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами, що визнається відповідачем. 28.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28112023 (а.с. 16-18), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників №2 від 28.11.2023 до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 (а.с. 19), ТОВ «Мілоан» передав, а фактор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників кількістю 2401, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 28.11.2023 до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 (а.с. 20) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 20950,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15000,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 950,00 грн - сума заборгованості за комісією. 13.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13-12/2023 (а.с. 38-39), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №13-12/2023 від 13.12.2023 (а.с. 40), клієнт ТОВ «МАНІФОЮ» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1166, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13.12.2023 до договору факторингу №13-12/2023 від 13.12.2023 (а.с. 41) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28486,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18486,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. 27.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023 (а.с. 57-59), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №27122023 від 27.12.2023 (а.с. 60), клієнт ТОВ «Аванс Кредит» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.12.2023 до договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 (а.с. 61) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 6600,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5100,00 грн - сума заборгованості за відсотками. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Таким чином, у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісних кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Однак, всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому кредитів згідно кредитних договорів № 100306808 від 05.08.2023, № 5943645 від 02.08.2023 та № 17085-08/2023 від 14.08.2023, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 21,42, 62). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договорів був ознайомлений, підписав кредитні договори № 100306808 від 05.08.2023, № 5943645 від 02.08.2023 та № 17085-08/2023 від 14.08.2023, однак умови договорів порушив, що не заперечується відповідачем. Вказані обставини визнаються відповідачем, а відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, позивачем доведено факт укладення кредитних договорів, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення, а тому підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договорами. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №100306808 від 05.08.2023 в розмірі 20950,00 грн, за договором позики № 5943645 від 02.08.2023 у розмірі 28486,00 грн та за кредитним договором №17085-08/2023 від 14.08.2023 в розмірі 6600,00 грн, всього у загальному розмірі 56036,00 грн. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України,\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 1), тому, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1514,00 грн та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1514,00 грн.

Outcome: approved