Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Перший заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся у суд з даним позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області 11 118,00 грн шкоди, завданої рибному господарству України, одержувач коштів: Набутівська тг/ГУК у Черкаській області, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Свій позов позивач мотивував тим, що відповідач 14.04.2023 року о 00 год. 10 хв. на р. Рось поблизу с. Драбівка здійснив вилов риби (коропа) у кількості трьох штук вагою 9 кг, чим заподіяв державі в особі рибного господарства України збитки у розмірі 11 118,00 грн. Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та Корсунь-Шевченківським районним судом встановлено, що у його діях наявнв ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та провадження у справі закрито відповідно до ч.7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач в добровільному порядку збитки не відшкодував, Управлінням Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області позов про відшкодування шкоди, завданої [PERSON] предявлено не було та не планується у звязку із відсутністю коштів на сплату судового збору. Ухвалою суду від 01.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено її слухати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання прокурор та позивачі не з`явилися, направивши до суду заяви про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі їх представників. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, відзив до суду не подав, заяв, клопотань не заявляв. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що згідно постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.02.2024 14.04.2023р о 00-10 під час проведення рибоохоронної роботи на р. Рось, поблизу с. Драбівка, спільно з працівниками поліції, було виявлено [PERSON] який здійснював вилов риби у брід забороненим знаряддям лову, а саме острога, при цьому виловив рибу короп (сазан) у кількості 3 шт. вагою 9 кг. чим порушив підпункт 4 пункту 1 розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства». Вилов риби відбувався у період весняно - літньої заборони. Збитки нанесені рибному господарству становлять 11118 грн. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] судом закрито в зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки провадження у справі № 699/1273/23 відносно [PERSON] закрито не за реабілітуючими обставинами, в діях останнього вбачається вина у спричиненні шкоди водним живим ресурсам. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, а факт заподіяння ними шкоди, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є безспірним, оскільки зазначений факт встановлений постановою Корсунь-Шевченківського районного суду від 27.02.2024 року, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже,\~спільними діями\~ [PERSON] \~по порушенню законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів заподіяно державі збитків на суму 11 118,00 грн. Розрахунок суми збитків проведений Управлінням Державного агентства рибного господарства у Черкаській області відповідно до Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року та Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 (а.с. 22). Заходи управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області щодо відшкодування збитків не вживалися, що дає право місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Положеннями п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Відповідно до ст.\~68\~Закону\~України\~"Про\~охорону\~навколишнього\~природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Питання щодо відшкодування завданих збитків відповідачем в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось. За таких обставин, сума завданої шкоди, може бути стягнена в порядку цивільного судочинства. В ст.\~10\~Закону\~України\~"Про\~тваринний\~світ" зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.\~3\~Закону\~України\~"Про\~тваринний\~світ" об`єктами тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Згідно ст.\~69\~Закону\~України\~"Про\~охорону\~навколишнього\~природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст.\~20\~Закону\~України\~"Про\~рибне\~господарство,\~промислове\~рибальство\~та охорону\~водних\~біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України ''Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно ст.22\~ЦК\~України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України). Відповідно до ст.1166\~ЦК\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вище викладене, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад. Статтею 7 БК України визначено, що принцип ефективності та результативності обґрунтовується при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу, які мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Відповідно ст. 69-1 БК України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно з п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Заявлена до стягнення сума підлягає зарахуванню на аналітичний рахунок відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, який у відповідності до вимог п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69- 1 БК України розподіляє зазначені кошти в автоматизованому режимі наступним чином: 30 відсотків зараховуються до спеціального фонду державного бюджету, 20 відсотків зараховуються до спеціального фонду обласного бюджету, 50 відсотків зараховуються до спеціального фонду сільського, селищного, міського бюджету, бюджету об`єднаних територіальних громад, перерахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритті в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. В зв`язку із задоволенням позову, суд відповідно до приписів т. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved