Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №43. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалося внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства. З жовтня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведеться, подружжя не має спільного бюджету, кожен живе своїм життям. Подальше проживання в шлюбі є неможливим. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подано заяву про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Надала суду заяву про розгляд прави за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 14.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.07.2024 року. [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що у подружжя сімейне життя не склалося через те, що між сторонами зникло взаєморозуміння, вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимогст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved