Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит - Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102394760 від 04.02.2023 року у розмірі 53240,90 грн., з яких: 5906,00 грн. - тіло кредиту, 46431,90 грн. - заборгованість за відсотками, 903 грн. - заборгованість за комісією, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є новим кредитором за електронним Договором про споживчий кредит № 102394760 від 04.02.2023 року, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації ( [ADDRESS] ), а також на адресу електронної пошти [INFO] (доставлено до електронної скриньки 30.09.2024 16:09:51), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Згідно зі ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» електронного Договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) №102394760 від 04.02.2023 року (далі - Договір), [PERSON] отримав кредит у розмірі 12900 грн., строком на 105 днів з 04.02.2023 року, пільговий періоду складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.02.2023 року (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 20.05.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості); комісія за надання кредиту: 903.00 грн., яка нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду:2031,75 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування протягом пільгового періоду, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 34830,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиом протягом поточного періоду. Договір було підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором V71337. Отже, електронний Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №102394760 (далі - Договір) від 04.02.2023 року є укладеним. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором № 102394760 (далі - Договір) від 04.02.2023 року, що підтверджується платіжним дорученням №58775043 від 04.02.2023 року (а.с. 34). Отже, матеріали справи містять докази отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 12900,00 грн., які були повернуті лише частково. Щодо процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 102394760 від 04.02.2023 року. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 2.2.3 Договору, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена пунктом 1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин тощо, визначена п.1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п. 1.5.3. Договору. Отже, строк користування кредитом за Договором №102394760 від 04.02.2023 року з 04.02.2023 року до 20.05.2023 року становить 105 днів. Однак, проценти за користування кредитом були нараховані до 27.02.2024 року. У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Однак, позовні вимоги про стягнення процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» не заявлялися, однак останній не позбавлений можливості скористатися таким правом у майбутньому. Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами (кредитом) підлягають стягненню за Договором №102394760 від 04.02.2023 року у розмірі 36861,75 грн. (2031,75 грн. + 34830,00 грн.) Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків; у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вмоги № 109-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) №102394760 від 04.02.2023 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит - Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 102394760 від 04.02.2023 року у розмірі 43670,75 грн., з яких: 5906 грн. - тіло кредиту, 36861,75 грн. - проценти за користування кредитом, 903 грн. - комісія. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» судовий збір у розмірі 1986,40 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 82%).

Outcome: partial