Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Соснівського районного суду м.Черкасиз позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором надання позики. В обґрунтування позову посилається на те, що 06.11.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики на суму 4080.000 грн.. Вказаний кредит було надано на строк 30 днів з сплатою одноразово відсотків за перший день користування кредитом у розмірі 1.75 % в день, що обчислюється від суми наданого кредит. Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972131805 від 06 листопада 2019 року. Товариство належним чином виконало зобов`язання за Договором та надало позичальниці кредитні кошти в порядку, передбаченими умовами Договору. ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору факторингу №14.07.2021 від 14.07.2021 року, у тому числі за договором позики №0972131805 від 06.11.2018, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] Позичальник свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 08.03.2024 року у останнього утворилась заборгованість у загальному розмірі 76907.90 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 4079.99 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 72827.91 грн.. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірність і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 49719.88 грн., з яких: заборгованість за креитом (за тілом кредиту) 4079.99 рн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 45639.89 грн. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, позивач змушений звертатися до суду з вимогою про стягнення з останнього на його користь заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972131805 від 06.11.2019 року в сумі 49719.88, а також понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору 3028.00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 94 жовтня 2024 року позовну заяву передано до Придніпровського районного суду м.Черкаси за підступністю. Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 01.11.2024, для розгляду цивільної справи №712/3833/24 (провадження №2/711/2993/24) визначено суддю Демчика Р.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому він одночасно вказує, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 06 листопада 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972131805. Відповідно до п.1.5 Договору сума загальний максимальний) розмір кредитної лінії 20000 гривень.. Пунктом 1.6 договору визначено, що максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів. Діючий ліміт (сума) кредиту 20000 гривень. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1.75%. Вказаний Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1d5w9g. ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконав та перерахував [PERSON] грошові кошти у сумі 4080.00 грн. Проте, свої зобов`язання за Договором відповідач не виконав, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «ІНФІНАНС» За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Окрім того, встановлено, що 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №14.07.2021, відповідно до якого ТОВ «Інфінас» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики №0972131805 від 06.11.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінас» та [PERSON] 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, втому числі за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972131805, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , що підтверджується Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, Актом приймання передачі 10 січня 2023 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» станом на 08.03.2024 заборгованість по основній сумі кредиту становить 4079.99 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 72827.91 грн.. Відповідно до п. 1 ч. ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] .. Позивачем зазначено, що враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, то сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 49719.88 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4079.99 грн.4 заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінас» 45639.89 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав та користувався ними, однак, свої зобов`язання за договором не виконав, тому суд приходить до висновку про стягнення вказаних сум з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Так, в позовній заяві позивача зазначив про те, що він поніс витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 13000 грн.. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підтвердження понесення витрат\~на правничу\~допомогу під\~час розгляду\~даної справи,\~представником позивача\~надано Договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 22023 року укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», Заявка на надання юридичної допомоги №624 від 07 лютого 2024 року відповідно до якої ТОВ «Коллект Центр», в особі генерального директора Мостовенка О.І. та АО «Лігал Ассістанс», в особі керуючого партнера Бардюг Т.В. погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 133000 грн., платіжна інструкція №41300008 від 09 лютого 2024 р. на загальну суму 51\~000.00 грн., за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги. Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує також позицію Верховного суду, який неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial