Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2022 року № 3938817 в розмірі 17 078 грн 26 коп., мотивуючи вимоги наступним. 21 січня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3938817, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором, додатком № 1 до цього договору. Вищевказаний кредитний договір було укладено в електронній формі. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти були надані шляхом безготівкового переказу на його картковий рахунок. ТОВ «Маніфою» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість станом на дату подання позовної заяви в розмірі 17 078 грн 26 коп., з яких: 3 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 14 078 грн 26 коп. - заборгованість за відсотками; 00 грн 00 коп. - заборгованість за комісією. 02 листопада 2022 року між ТОВ «Маніфою» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 02-11/2022, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Маніфою», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 3938817 від 21 січня 2022 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною, тому він просить стягнути її з відповідача у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 91). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 89). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 21 січня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено електронний договір позики № 3938817, відповідно до якого відповідачу були надані кошти в позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, в сумі 3 000 грн строком на 12 днів до 02 лютого 2022 року. Даний договір відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором f47655 (а.с. 35-43). Відповідно до п.п.2.4.2-4, договору, середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,34000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Також відповідачем підписано в електронній формі додаток № 1 - розрахунок за договором позики від 21 січня 2022 року, графік нарахування відсотків за користування позикою в межах строку позики, визначеного договором, за допомогою електронного цифрового підпису, в якому зазначені умови надання позики (а.с. 45). Додатковою угодою від 02 лютого 2022 року № 1 до договору позики № 3938817 від 21 січня 2022 року, ТОВ «Маніфою» та [PERSON] погодили продовжити строк позики до 04 березня 2022 року на 30 днів, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий 1,99000 %, графік обов`язкових платежів (а.с. 47-48, 49-50). Згідно з довідкою про ідентифікацію, клієнт [PERSON] , з яким укладено договір позики № 3938817 від 21 січня 2022 року, ідентифікований ТОВ «Маніфою», на номер телефону [NUMBER] надіслано одноразовий ідентифікатор f47655 (а.с. 51). Відповідно до листа від 20 серпня 2024 року № 2782_240820160402, 21 січня 2022 року о 12:22:17 перераховано грошові кошти в розмірі 3 000 грн на карту № [NUMBER] (а.с. 54). Між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 02 листопада 2022 року укладено договір факторингу № 02-11/2022, у відповідності до якого останнє отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3938817 від 21 січня 2022 року, що також підтверджується копією витягу з реєстру боржників, актом приймання-передачі, платіжною інструкцією (а.с. 55-68). ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 21 січня 2022 року станом на 07 листопада 2024 року в сумі 17 078,26 грн, з яких: 3 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 078,26 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2022 року № 3938817, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, а також нарахованих відсотків. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2022 року № 3938817, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved