Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

До суду із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 14.10.2020 р. між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96872781000, на підставі якого відповідачу була надана картка з лімітом «Шоппінг 55% grace» та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 43500 гривень. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість в розмірі 69525,89 грн., яка складається з наступних сум: 43311,80 грн. заборгованість за основним боргом; 26114,09 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами; 100 грн. заборгованість за комісією. 25.01.2023р. між позивачем та АТ «УКРСИББАНК» було укладено договір факторингу, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до позивача. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте в позові вказав про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст.\~76, ч. 2 ст.\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.10.2020 р. між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96872781000, на підставі якого відповідачу була надана картка з лімітом «Шоппінг 55% grace» з кредитним\~лімітом у\~розмірі 43500\~гривень,\~який обслуговується згідно цього договору, анкети-заявки та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», опублікованих на майті банку (а.с.9, 13-18). Додатково відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація про основні умови кредитування, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с.10-12). Пунктом 1.2 Договору про надання\~споживчого кредиту визначено, що сторони досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в Договорі та в Правилах і відповідні Правила є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору. Відповідач активно користувався кредитними коштами та здійснював видаткові операції по картковому рахунку проте згодом всупереч умов Договору відповідач не здійснював щомісячних поповнень карткового рахунку на погашення існуючої кредитної заборгованості та не здійснював обов`язкових мінімальних платежів, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань. 25.01.2023 р. між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Верра Фінанс» був укладений Договір факторингу №237, згідно умов якого АТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «Верра Фінанс»\~ право грошової вимоги в розмірі заборгованості боржників перед АТ «УКРСИББАНК», що передбачені умовами первинних договорів, укладених АТ «УКРСИББАНК» зі своїми клієнтами, та визначені в реєстрі боржників (а.с. 38-40). Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу до складу переданих прав входить і право вимоги кредитора до відповідача за Договором про надання\~споживчого кредиту\~№ 96872781000 від 14.10.2020 р. в розмірі 69525,89 грн. (а.с. 42). Згідно платіжної інструкції № 67 від 25.01.2023р. позивачем здійснено оплату за відступлення права вимоги згідно Договору-факторингу (а.с. 41). Листом від 30.05.2024 р. позивач направив відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості за Договором про надання\~споживчого кредиту\~№ 96872781000 від 14.10.2020 р. в розмірі 69525,89 грн. шляхом її оплати на користь позивача (а.с. 31). Розрахунок заборгованості\~проведений ТОВ\~«Верра Фінанс»\~станом на\~06\~червня 2024\~року складає: 69525,89\~грн.,\~яка складається\~з наступних\~сум:\~43311,80\~грн.\~ заборгованість\~за основним\~боргом;\~26114,09\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~за користування\~кредитними коштами;\~100\~грн.\~ заборгованість\~за комісією (а.с.32). Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вище наведені обставини достовірно встановлені судом та сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved