Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/13369/24 за позовом представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Так, 11.11.2024 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву [PERSON] було задоволено в повному обсязі. 13.11.2024 р. представник позивача [PERSON] звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що під час складання позову, були визначені орієнтовні судові витрати в розмірі 15000,00 грн. Після ухвалення судом рішення був підписаний акт виконаних послуг, складений рахунок та квитанція до прибуткового ордеру, які в повній мірі підтверджують факт сплати послуги з надання правової допомоги за представництво інтересів позивача в рамках розгляду цивільної справи № 523/13369/24. А тому, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн. Суд констатує, що представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано заперечення на\~заяву про\~ухвалення додаткового\~рішення в яких вказує на те, що з сумою стягнення не погоджуються, вважають її надмірною та такою, що не відповідає обсягу наданої правничої допомоги. Представник позивача під час розгляду справи до суду подав акт виконаних робіт до договору від 15.02.2023 року про надання правової допомоги від 11.11.2024 року, у якому зазначено, що клієнт прийняв наступні роботи: 1. Надання первинних юридичних консультацій 1 година 3 000,00 грн. 2. Вивчення, аналіз та дослідження документів, наданих клієнтом 2 години 6 000,00 грн. 3. Складання процесуальний документів по справі 2 години 6 000,00 грн. Вартість виконаних робіт складає 15 000,00 грн. Щодо вартості первинної юридичної консультації варто відмітити, що справа не є складною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні через малозначність, а тому вважають, що оцінка вартості консультування у 3 000,00 грн є надмірною та не підлягає стягненню. Окрім того, вивчення, аналіз та дослідження документів, наданих клієнтом, оцінюється адвокатом у 6 000,00 грн та 2 години. Однак, з матеріалів справи вбачається, що до позову було додано лише розписку, вимогу до [PERSON] з доказами поштового надсилання та роздруківку курсів іноземних валют. Таким чином, обставини справи не потребували значних часових та аналітичних затрат для вивчення поданих позивачем документів та не є співмірним тій оцінці, що вказана у акті. Безпосередньо позовна заява також має невеликий обсяг, через незначну складність предмету, простоту та визначеність як матеріального права, що регулює правовідносини, так і судової практики у цій категорії справ. Таким чином, сума у розмірі 15 000,00 грн за наявних обставин не є розумною та справедливою, а навпаки надмірна та невиправдана, а тому не може покладатись на відповідача. Окрім того, встановлюючи погодинну оплату послуг адвоката, останнім не було подано документа, який закріплює розмір вартості години роботи адвоката. При цьому з поданих документів не вбачається, що послуги були надані саме у справі № 523/13369/24, оскільки будь-яка прив`язка до предмета спору, сторін чи інших індивідуальних обставин відсутня. А тому, просив суд відмовити у задоволені заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, сповіщались судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/13369/24 за позовом представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Так, 11.11.2024 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Лапіним К.А. (Ордер Серії ВН № 1396957 від 08.08.2024 року). Підставами для\~надання позивачу\~правничої допомоги адвокатом Лапіним К.А. був Договір про надання правової допомоги від 15.02.2023 року. Відповідно до Акту виконаних робіт до договору від 15.02.2023 року про надання правової допомоги від 11.11.2024 року відповідно до п. 1.1 Договору від 15.02.2023 року про надання правової допомоги Адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні роботи: - надання первинних юридичних консультацій (1 година) 3000,00 грн.; - вивчення, аналіз та дослідження документів наданих Клієнтом (2 години) 6000,00 грн.; - складання процесуальних документів по справі (2 години) 6000,00 грн. Сторони домовились, що гонорар Адвоката складає 15000,00 грн. Загалом професійної (правничої) допомоги у справі № 523/13369/24 надано на суму 15000,00 грн. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Рахунку № 1/24 від 11.11.2024 року до договору від 15.02.2023 року вартість юридичних послуг згідно договору складає 15000,00 грн. Окрім того, в матеріалах справи наявна Квитанція до прибуткового ордера № 1/24 від 11.11.2024 року з якої вбачається, що адвокатом Лапіним К.А. прийнято від [PERSON] 15000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 16.11.2022 року з розгляду справи № 922/1964/21, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовує наступні критерії. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/дії/бездіяльність обох сторін. Суд констатує, що даний спір є незначної складності, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час, а тому покладення на відповідача розміру адвокатських послуг в сумі 15000,00 гривень є необґрунтованим та не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг. А тому, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial