Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

13.09.2024 представник позивача адвокат Заболотна Г.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем [PERSON] , шлюб з якою розірвано рішенням суду від 05.07.2022, у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 19.08.2024 з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, представник позивача зазначає, що при винесенні судового наказу судом не було враховано стан здоров`я позивача, його витрати на лікування, відсутність у нього у власності майна, що викликає необхідність орендувати житло, наявність на утриманні батька похилого віку та наявність кредитних зобов`язань, що виникли ще за час шлюбу з відповідачем і витрачались на потреби сім`ї. Враховуючі вказані обставини, представник позивача вказує, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина є надмірними для позивача. За таких підстав представник позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину частини заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.09.2024 позов залишено без руху. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 26.09.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). Крім того, аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, а також погіршення або поліпшення здоров`я одного із батьків. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання декількох підстав для зміни розміру аліментів. Також у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій\~статті 182 СК України. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов, визначених ст. 192 СК України. При цьому відповідно до положень\~статті 160 ЦПК України\~судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених\~статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину (пункт 4 частина 1\~статті 161 ЦПК України). Відповідно до частини 7\~статті 170 ЦПК України\~у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 161 цього Кодексу\~боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За приписами\~статті 167 ЦПК України\~суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою\~статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом. Таким чином суд, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, враховує відомості, заявлені заявником. Разом з тим, відповідач позбавлений можливості висловити свою позицію щодо поданої заяви про видачу судового наказу. Особливістю наказного провадження є розгляд заяви про видачу судового наказу без проведення судового засідання і повідомлення заявника і боржника, що фактично позбавляє боржника можливості висунути свої заперечення та аргументи, в тому числі ті, що має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів. Саме тому частина 7\~статті 170 ЦПК України\~передбачає право боржника у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1\~статті 161 цього Кодексу\~звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За змістом даної норми зменшення розміру аліментів можливе не тільки у випадку зміни матеріального або сімейного стану боржника, а й у зв`язку із неврахуванням судом при видачі судового наказу матеріального або сімейного стану боржника, чи інших обставин, які впливають на визначення розміру аліментів. Суд встановив, що позивач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.21). На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.08.2024 з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 13.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи даний позов, представник позивача посилається на те, що при винесенні судового наказу судом не було враховано стан здоров`я позивача, його витрати на лікування, оренду житла, відсутність у нього у власності майна, наявність на утриманні батька похилого віку та наявність кредитних зобов`язань, що виникли ще за час шлюбу з відповідачем і витрачались на потреби сім`ї. Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Частина 1 ст. 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підтвердження обставин, представником позивача до позову додано зокрема копію паспорту батька позивача та довідку виконавчого комітету Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 618 від 23.08.2024, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає один за адресою [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 203 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Отже, обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх непрацездатних батьків та брати участь у додаткових витратах виникає за наявності обставин, визначених вказаними нормами СК України. З наданих представником позивача доказів вбачається, що батько позивача має зареєстроване місце проживання та проживає один, досяг 82 років, а отже є непрацездатною особо. Разом з тим належні та допустимі докази на підтвердження обставин, визначених вказаними нормами СК України, зокрема докази на підтвердження потреби батька позивача у матеріальній допомозі, щодо стану здоров`я [PERSON] чи участі позивача у додаткових витрат у зв`язку із хворобою, інвалідністю чи немічністю його батька, до позову не додано, а відтак суд відхиляє як підстави для зменшення розміру аліментів посилання представника позивача на те, що на утримані у позивача перебуває його батько [PERSON] , що впливає на його матеріальний стан. Так само суд відхиляє як докази погіршення матеріального стану позивача і надані суду довідку ПАТ КБ «Приватбанк» від 02.09.2024 про наявність заборгованості у позивача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за рядом договорів на суму 73955,11 грн. (а.с. 13) та роздруківки про рух коштів за карткою/рахунком позивача у ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 24, 25), оскільки з вказаних документів неможливо встановити, що такі кошти відповідачем витрачались на потреби сім`ї, як про то вказує представник позивача у позові, а також, що витратити позивача за такими кредитними зобов`язаннями суттєво впливають на його матеріальний стан. Не надано представником позивача і належних та допустимих доказів на підтвердження витрат позивача на оренду житла. Одночасно, оцінюючи матеріальний стан позивача, суд враховує, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованих прав на нерухоме майно за позивачем (а.с. 9). Також, наданими представником позивача доказами, підтверджено, що на час видачі Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області судового наказу від 19.08.2024 року у справі № 138/2412/24 про стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON] не був врахований стан здоров`я позивача та його витрати на лікування. Так, відповідно до копій свідоцтва про хворобу № В(г)-10 від 07.10.2022, виписок із медичних карт стаціонарного хворого від 03.04.2024 та № 4020 від 17.05.2024 вбачається, що позивач має ряд тяжких захворювань, в зв`язку з якими позивач періодично проходить лікування у закладах охорони здоров`я у відділеннях кардіології та неврології (а.с. 10-12), а згідно з копіями чеків, доданих до позову, позивач несе витрати на придбання ліків для свого лікування (а.с.26-28). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 681821 від 05.01.2024, позивачу встановлена ІІІ група інвалідності, протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статистичне навантаження, шкідливі умови праці (а.с. 6). Згідно з копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 17.01.2024 позивач є пенсіонером за вислугою років та інвалідністю 3 групи (а.с. 5). Суд бере до уваги вказані медичні довідки/висновки та чекі на придбання ліків як докази на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки з них чітко вбачається перелік основних та супутніх захворювань позивача, що призвело до встановлення 3 групи інвалідності. При цьому вказане свідчить, що це погіршення не тільки фізичного стану позивача, а як наслідок погіршення матеріального стану, обумовленого необхідністю несення витрат на лікування. Разом з тим, суд враховує, що розмір пенсії позивача за серпень 2024 року становив 11204, 62 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 8963892273995924 від 03.09.2024 (а.с. 22). Також позивач отримує доходи за основним місцем роботи на посаді начальника відділу Державної установи «Центр пробації», розмір виплаченої позивачу заробітної плати за квітень-червень 2024 року становить 49458,37 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 05.09.2024 № 8/2-286 (а.с. 23). Отже, аналізуючи викладене вище та беручи до уваги тривалі та тяжкі хвороби позивача, що призвели до встановлення йому інвалідності, його витрати на лікування, неможливість виконувати довготривалу важку роботу, суд вважає, що представником позивача доведений факт погіршення стану здоров`я позивача та наявності у нього витрат на придбання, необхідних ліків, що впливає на його матеріальний стан та мало бути враховано судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Зважаючи на матеріальний стан позивача (розмір його доходу), стан його здоров`я та розмір підтверджених витрат на лікування позивача, а також законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, принцип рівності батьківського обов`язку забезпечувати своїх дітей, суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , з 1/4 частки до 1/5\~частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття,\~частково задовольнивши позовні вимоги позивача. Такий розмір аліментів безсумнівно не порушить право дитини на гідний рівень життя, відповідатиме принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та водночас буде фінансово можливим для позивача.

Outcome: partial