Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач, АТ « Сенс Банк» ( АТ « Альфа-Банк») звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Справа перебувала в провадженні суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжова В.А., Благої І.С.. На підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова № 02-13/26 від 08.02.23 відповідно до п.п. 2.3.50 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 646/5311/21 та за його результатами головуючим у справі визначено суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова Клімову С.В.. 23.08.2018 року АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] уклали Оферту на укладення угоди про надання кредиту №501057581, згідно якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 68\~640,00 грн з кінцевим терміном повернення кредиту 23.08.2022 року. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 68 640,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 02.07.2021 року склала 121\~279,93 грн. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту позивач звернувся до суду з наступним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2\~270,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2024 року було скасовано заочне рішення у даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 липня 2024 року було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано додаткові докази по справі. 04.06.2024 року представником відповідача [PERSON] до суду подано відзив на позовну в якому вказано, що як вбачається з матеріалів справи 23.08.2018 року АТ «Альфа-Банк» (змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] уклали Оферту на укладення угоди про надання кредиту №501057581, згідно якої Кредитор (позивач по справі) надав Позичальникові ( [PERSON] ) кредит у сумі 68 640,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 23.08.2022 року. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженцю м. Харків Харківської області, паспорт серія [NUMBER] виданий Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області 12.09.2014 року кредит у сумі 68 640,00 грн. На підтвердження своєї особистості [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Харків Харківської області, надав паспорт серія [NUMBER] виданий Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області 12.09.2014 року, згідно якого станом на момент підписання Оферти його місцем проживання є: [ADDRESS] , а також надав реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] , дата реєстрації у Державному реєстрі 20.05.2003 року, орган Державної податкової служби, що видав картку Основ`янська ДПІ у м. Харкові, дата видачі 18.10.2017 року. Натомість, надана [PERSON] картка платника податків від 18.10.2017 року не відповідає вимогам чинного на момент її видачі законодавству, а тому є підробленою, що призвело до отримання грошових коштів від Позивача шахрайським шляхом, з використанням інформації про РНОКПП іншої особи, що підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство). Згідно з пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі Кодекс) та пункту 1 розділу II Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 № 779, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.12.2013 за №2211/24743 (що діяв станом на 18.10.2017 року) (далі Положення № 779) усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок формування реєстраційного номера облікової картки платника податків визначено розділом XIII Положення № 779. Згідно до абз. 1 п. 4 розділу ХІІІ Положення № 779 підтвердженням достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків є документ, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі, або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України відповідно до пункту 12 розділу VII цього Положення. Відповідно до п.5 розділу І Положення № 779 від 10.12.2013, цим положенням визначається форма документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі. Відповідно до встановленої форми картки платника податків, додаток № 3 до Положення № 779 від 10.12.2013, після власне імені та ініціалів посадової особи контролюючого органу, яка видала картку, зазначається номер бланка картки та дата видачі. Натомість, як вбачається з копії картки платника податків від 18.10.2017 року наявної у матеріалах цивільної справи вона не відповідає встановленій формі, оскільки не містить номеру бланка картки платника податків. Натомість, картка платника податків [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт серія [NUMBER] виданий Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року, містить вказівку на номер бланку картки платника податків виданого 05.02.2003, а саме N 11821 G32931. З огляду на вищевикладене, вбачається, що надана [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Харків Харківської області, картка платника податків РНОКПП [NUMBER] від 18.10.2017 року, під час укладення оферти з Позивачем, не відповідала встановленій законодавством формі, що призвело до неправильної фінансової ідентифікації позичальника, який заволодів грошовими коштами Позивача. Крім того, надана Позичальником картка платника податків РНОКПП [NUMBER] від 18.10.2017 року, містить запис про орган, що видав карту, а саме: Основ`янська ДПІ у м. Харкові. Натомість, за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, взагалі відсутній запис про Основ`янську ДПІ у м.Харкові. При цьому з 14.03.2012 року була зареєстрована ОСНОВ`ЯНСЬКА МІЖРАЙОННА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ М.ХАРКОВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ (скорочена назва - ОСНОВ`ЯНСЬКА МДПІ М.ХАРКОВА ХО ДПС) код ЄДРПОУ № 38159932, яка була припинена 23.09.2013 року. 05.06.2013 року була зареєстрована ОСНОВ`ЯНСЬКА ОБ`ЄДНАНА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ М.ХАРКОВА ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ МІНДОХОДІВ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (скорочена назва - ОСНОВ`ЯНСЬКА ОДПІ М.ХАРКОВА ГУ МХО) код ЄДРПОУ № 38773167. З 28.03.2018 року СХІДНУ ОБ`ЄДНАНУ ДЕРЖАВНУ ПОДАТКОВУ ІНСПЕКЦІЮ М. ХАРКОВА ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС було приєднано як структурний підрозділ до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ. З огляду на вищевикладене, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України № 296 від 28.03.2018 року «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» 17.10.2017 року функції контролюючого органу виконувала СХІДНА ОБ`ЄДНАНА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ М. ХАРКОВА ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС, а тому картка платника податків не могла бути видана [PERSON] (Позичальникові) ОСНОВ`ЯНСЬКОЮ ДПІ у м. ХАРКОВІ, оскільки вказаний орган взагалі не існував. Крім того, як вбачається з печатки проставленої на картці платника податків від 18.10.2017 року, вона належить іншій юридичній особі, а саме ГОЛОВНОМУ УПРАВЛІННІ ДФС У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, до якої було приєднано СХІДНУ ОБ`ЄДНАНУ ДЕРЖАВНУ ПОДАТКОВУ ІНСПЕКЦІЮ М. ХАРКОВА ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС лише з 28.03.2018 року, що засвідчує підробку вказаної довідки. Не зважаючи на встановлені вище обставини, що підтверджуються належними доказами, з метою додатково засвідчення обставин того, що особа, яка взяла кредит у Позивача на підставі укладеної 23.08.2018 року Оферти на укладення угоди про надання кредиту №501057581, не є [PERSON] , а використовувала підроблені документи. Додатково необхідно відмітити, що в процесі встановлення обставин списання з карткового рахунку [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] виданий 30.10.2002 року, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з АТ «КБ «ПриватБанк» від 08.02.2024 №S7P2A1LL71QI7KQ1 (копія знаходиться в матеріалах справи), грошових коштів під час примусово виконання виконавчого листа №646/5311/21 виданого 12.07.2023 Червонозаводським районним судом міста Харкова приватним виконавцем Петренко Д.О., ВП № 74031906, внутрішньою службою безпеки Позивача було встановлено, що особа, яка в 2018 році видала себе за [PERSON] , взяла у банку ще декілька кредитів за іншими документами. Натомість, володіючи всією інформацією про шахрая, оскільки банки мають відео та фотофіксацію процедури оформлення кредитів, позивач свідомо ігнорує вимоги відповідача про повернення безпідставно списаних грошових коштів у сумі 45 359,07 гривень, які належить належать моєму довірителю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] виданий 30.10.2002 року, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а не тій особі, яка в 2018 році незаконним шляхом отримала гроші від Позивача. Вважаємо вказану поведінку позивача недопустимою, та такою, що має ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки банк без належної правової підстави продовжує утримувати у себе грошові кошти [PERSON] , і це після того коли розібравшись у вказаній ситуації навіть приватний виконавець Петренко Д.О. повернув кошти списані останнім в рахунок виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за ВП 74031906. Враховуючи вищевикладене\~просять суд\~відмовити АТ\~«Сенс Банк»\~(колишня\~назва -\~АТ «Альфа-Банк»)\~код ЄДРПОУ\~23494714\~у задоволенні\~позову про\~стягнення заборгованості\~з [PERSON] \~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~оскільки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~паспорт серія\~ [NUMBER] \~виданий 30.10.2002\~року,\~що зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ніколи не\~укладав з\~позивачем Оферти\~на укладення\~угоди про\~надання кредиту\~№ 501057581,\~грошових коштів\~не отримував,\~а отже\~у нього\~не виникнуло\~обов`язку з\~повернення таких\~коштів.\~ У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити, надавши пояснення, що відповідають позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив відмовити у його задоволенні, надавши пояснення аналогічні відзиву. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, судом встановлено, що 23.08.2018 року АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] уклали Оферту на укладення угоди про надання кредиту №501057581, згідно якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 68\~640,00 грн з кінцевим терміном повернення кредиту 23.08.2022 року. Додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 201057581 від 23.08.2018 року та паспортом споживчого кредиту узгоджений сторонами графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг. Таким чином, 23.08.2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір на визначених сторонами умовах: сума кредиту\~68\~640,00 грн., процентна ставка 18,99% річних, строк кредиту - 48 міс. Відповідач [PERSON] \~умови договору\~не виконав,\~у зв`язку\~з чим\~виникла заборгованість,\~яка станом\~на 02.07.2021\~року становить\~121\~279,93\~грн.,\~яка складається\~з наступного:- сума заборгованості за кредитом 68\~640,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 17\~469,998 грн.; сума заборгованості за комісію - 25\~969,94 грн.; неустойка 9\~200,00 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Як вбачається з матеріалів справи при підписанні Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501057581 позичальником було надано банку копію паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого 12.09.2014 року Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області [PERSON] , [INFO] уродженцю м. Харків Харківської області Україна. Як вбачається з копії 12 сторінки вказаного паспорту зазначене зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Також було\~надано копію\~картки платника\~податків виданої\~18.10.2017\~року Основ`янською ДПІ у м. Харків гр. [PERSON] , [INFO] , якому присвоєний номер - 3160222574 ( а. с. 7-32). Представником відповідача надана копія паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого 30.10.2002 року Синельніківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] уродженцю м. Синельникове Дніпропетровської області. Як вбачається з копії 12 сторінки вказаного паспорту зазначене зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Також було\~надано копію\~картки фізичної\~особи -\~платника податків\~виданої 05.02.2003\~року Синельніківською ДПІ гр. [PERSON] , [INFO] , якому присвоєний номер 3160222574 ( а. с. 97-99). Як вбачається з відповіді з ДПС України ГУ ДПС у Харківській області за № 5/20-40-12-03-09, яка надійшла на адресу суду 14.08.2024 року, повідомляється, що відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України, відсутня інформація щодо видачі картки платника податків громадянину [PERSON] Основ?янською ДПІ у м. Харкові. Форма картки платника податків (додаток 3 до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків) затверджена наказом Міністерства фінансів України 29 вересня 2017 року № 822, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за № 1306/31174. Згідно законодавства, на зазначену дату 18.10.2017 форма картки платника податків містила номер бланку картки та дату видачі. Щодо питання про діяльність Основ?янської ДПІ у м. Харкові станом на 18.10.2017, повідомляємо таке. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", Основ?янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області реорганізовано шляхом приєднання до Основ?янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» та наказу Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) від 20.01.2016 № 52 «Про перейменування окремих територіальних органів ДФС», Основ?янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області перейменовано в Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Згідно з пунктом 1 Положення про Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (затвердженого наказом ДФС від 22.04.2016 № 357 «Про затвердження у новій редакції положень про деякі територіальні органи ДФС у Харківській області») Східна об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області є правонаступником усіх прав та обов`язків Основ?янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» та наказу ДФС від 10.05.2018 № 297 «Про реорганізацію територіальних органів ДФС У Харківській області» Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, реорганізовано шляхом приєднання як структурний підрозділ до Головного управління ДФС у Харківській області. Згідно з пунктом 1 Положення про Головне управління ДФС у Харківській області (затверджено наказом ДФС від 01.02.2019 № 80 «Про затвердження положень про головні управління ДФС в областях та м. Києві») визначено, що Головне управління Харківській області є правонаступником усіх прав та обов`язків Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Головне управління ДФС у Харківській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДІС у Харківській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - постанова КМУ № 537). Відповідно до постанови КМУ №537 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, згідно з додатком, зокрема, Головне управління ДПС у Харківській області. Згідно із пунктом 2 постанови КМУ № 537 реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Головне управління ДФС у Харківській області. Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого наказом ДПС від 12.07.2019 №14 (у редакції наказу ДПС від 29.07.2020 № 372), Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом ДПС, який підпорядковується ДПС, та є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДФС у Харківській області у відповідних сферах діяльності. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» Головне управління ДПС у Харківській області ліквідовано як юридична особа публічного права та утворено Головне управління ДПС у Харківській області на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. Згідно з наказом Державної податкової служба України від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком до якого входить Головне управління ДІС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495). Головне управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495), здійснює свої повноваження відповідно до Положення про Головне управління ДІС у Харківській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 № 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» (зі змінами). Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, який забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Харківської області та є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43 143704). Відповіддю з Головного управління ДМС України в Харківській області за № 6301.4.1-14006/63.2-24, яка надійшла на адресу суду 29.08.2024 року, підтверджується, що перевіркою за обліками ГУДМС у Харківській області встановлено, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім?я [PERSON] , [INFO] не оформлювався. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім?я [PERSON] , [INFO] .. За даними ІП «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України паспорт громадянина України серії [NUMBER] серед викрадених/втрачених чи вилучених не значиться. Перевіркою за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України гр. [PERSON] , [INFO] документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року. Володільцем картотеки, в якій зберігалась заява про видачу паспорта громадянина України серії [NUMBER] , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року є ГУДМС у Дніпропетровській області ( а. с. 182-187). Відповіддю з ДПС України за № 30840/16/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року підтверджується, що до набрання\~чинності Податковим\~кодексом України\~порядок реєстрації\~фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів», зі змінами і доповненнями (далі - Закон № 320). Згідно з частиною третьої статті 9 Закону № 320 фізичні особи, не зареєстровані у Державному реєстрі, зобов`язані були у місячний термін з моменту виникнення у них об`єкта оподаткування зареєструватися у Державному реєстрі. Реєстрація здійснювалася на підставі облікової картки форми № 1ДР (далі - Облікова картка), поданої до державної податкової інспекції за місцем проживання фізичної особи. Закон № 320 втратив чинність 01.01.2011 у зв`язку з прийняттям Кодексу. [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів 10.01.2003 на підставі поданої Облікової картки до Синельниківської ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема Основ`янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 628 ЦК України визначає, що договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із\~\~ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій Формі. Стаття 1055 ЦК України передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частини першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Так представник відповідача стверджує, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] виданий 30.10.2002 року, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ніколи не укладав з позивачем Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501057581, грошових коштів не отримував, а отже у нього не виникнуло обов`язку з повернення таких коштів. Як вбачається з матеріалів справи при підписанні Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501057581 позичальником було надано банку копію паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого 12.09.2014 року Чугуївським РВГУДМС України в Харківській області [PERSON] , [INFO] уродженцю м. Харків Харківської області Україна. Як вбачається з копії 12 сторінки вказаного паспорту зазначене зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Також було\~надано копію\~картки платника\~податків виданої\~18.10.2017\~року Основ`янською ДПІ у м. Харків гр. [PERSON] , [INFO] , якому присвоєний номер 3160222574. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи\~доказів). Як вбачається з відповіді з Головного управління ДМС України в Харківській області за № 6301.4.1-14006/63.2-24, яка надійшла на адресу суду 29.08.2024 року, перевіркою за обліками ГУДМС у Харківській області встановлено, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім?я [PERSON] , [INFO] не оформлювався. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім?я [PERSON] , [INFO] .. Перевіркою за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України гр. [PERSON] , [INFO] документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року. Крім того з відповіді з ДПС України за № 30840/16/99-00-12-04-02-06 від 14.10.2024 року підтверджується, що [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів 10.01.2003 на підставі поданої Облікової картки до Синельниківської ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема Основ`янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Враховуючи викладене вище судом підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що паспорт серії [NUMBER] Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім?я [PERSON] , [INFO] не оформлювався, вказаний паспорт з відповідною серією та номером оформлений 12.09.2014 Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області на ім?я [PERSON] , [INFO] .. Громадянин [PERSON] , [INFO] має паспорт громадянина України серії [NUMBER] , оформленим Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.10.2002 року. Картка платника податків від 18.10.2017 року гр. [PERSON] [INFO] уродженця м. Харкова, надана під час укладення кредитного договору в 2018 році є підробленою, оскільки вказана у ній інформація не відповідає дійсності, а саме інформація щодо дати реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів не відповідає реальній даті такої реєстрації - 10.01.2003. Крім того, картка платника податків від 18.10.2017 року видрана органом, який на момент її видачі вже не існував, у зв`язку з його реорганізацією у 2015 році, після чого Основ`янську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було перейменовано на Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. За таких обставин судом встановлено, що зібрані у справі докази в цілому, які містяться у справі не надають суду беззаперечного встановлення укладання 23.08.2018 року Оферти на укладення угоди про надання кредиту №501057581 між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] , який саме залучений до справи в особі відповідача, як особа, яка уклала вказану угоду. Отже суд вважає, що в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Посилання представника позивача на наявність первинних документів при укладенні вказаної угоди, як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки вказані первинні документи є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, що вказана угода була укладена саме з особою, яка залучена до справи в якості відповідача, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов договору від 23.08.2018. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що в даному випадку заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені, вони не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-81 ЦПК України, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed