Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ) на його користь матеріальну шкоду в розмірі 18 783 грн. 49 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а також понесені судові витрати в сумі 15 500 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач в телефонному режимі з ФОП [PERSON] домовився про надання послуг з демонтажу та монтажу в його квартирі за адресою: [ADDRESS] . 30.06.2023 року двома невідомими особами, які представились працівниками ФОП [PERSON] , виконано роботи з демонтажу старого кондиціонера та монтажу нового кондиціонера на тому ж місці. За вказівкою відповідача він розрахувався з цими працівниками, сплативши їм готівкою грошові кошти в розмірі 3 500 грн., а того ж дня відповідач надіслав на його банківський рахунок 200 грн. в якості решти, оскільки узгоджена вартість наданих послуг становила 3 300 грн. У подальшому, ним встановлено, що працівники відповідача під час виконання робіт пошкоджено кухонну стільницю - зробили отвір глибиною близько 3 мм, шириною близько 8 мм, а роботи з встановлення нового кондиціонеру проведено неякісно, оскільки з нього текла вода та він погано працював, не виконуючи своїх функцій. Відповідач початково не заперечував проти усунення виявлених недоліків, однак у подальшому припинив будь-яку комунікацію з позивачем, в тому числі не реагував на його письмові претензії, що й зумовило необхідність захисту позивачем своїх прав як шляхом звернення до контролюючих органів, так і в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача вартості заміни пошкодженої стільниці, яка відповідно до попереднього розрахунку станом на 15.09.2023 року становить 15 483,49 грн., вартості неналежно наданих послуг працівниками відповідача в розмірі 3 300 грн., а також заподіяної йому моральної шкоди розмір якої він оцінив у 10 000 грн. Відповідач надав відзив на позовну заяву за змістом якого заперечим проти задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки самостійно здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування та надає послуги перевезення вантажів територією України, а працю найманих працівників не використовує. Також у відзиві вказано, що він жодних договорів, у тому числі в усній формі, з [PERSON] щодо виконання робіт з встановлення/зміни кондиціонера не укладав, жодних розрахункових документів про оплату наданих послуг не складалось, а також, що він взагалі не знайомий з [PERSON] та ніколи з ним не зустрічався. Одночасно, крім іншого, зазначено про відсутність належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на заміну пошкодженої кухонної стільниці, та те, що факт перерахування ним грошових коштів на користь позивача в розмірі 200 грн. здійснено внаслідок помилки, а не в якості решти за нібито надані послуги, як наслідок, вказане не може бути доказом наявності цивільно-правових відносин між ним та [PERSON] . Окрім цього, наведено заперечення щодо заявленої позивачем до стягнення з нього моральної шкоди та допиту в якості свідка доньки позивача [PERSON] як заінтересованої особи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з викладених у позові підстав та пояснив, що йому порадили [PERSON] як особу, яка може замінити в коридорі кондиціонер (зовнішній та внутрішній блок без заміни магістралі), тому він звернувся саме до нього. Демонтаж старого кондиціонера та монтаж нового здійснював не безпосередньо [PERSON] , а двоє чоловіків, які прийшли на обумовлені дату та час. Однак працівники [PERSON] монтаж нового кондиціонера зробили неякісно, оскільки він протікає та не холодить належним чином, а також під час монтажу пошкодили кухонну стільницю зробивши в ній незначний отвір, коли свердлили одну з необхідних для кріплення пластин. Факт пошкодження кухонної стільниці він виявив вже коли прибирав на кухні. Він відразу звернувся до [PERSON] , щоб вирішити дану ситуацію, та відповідач початково погодився задовольнити його претензії, однак через деякий час перестав відповідати на його дзвінки та повідомлення. Також вказав, що через просвердлений працівниками відповідача отвір у одній з кухонних стільниць, яка не підлягає ремонту, вимушений змінювати всю кухонну стільницю, оскільки неможливо замінити лише пошкоджену частину, через те, що таких стільниць як у нього встановлено вже не виробляють. Додатково пояснив, що заміри розмірів кухонної стільниці, яку необхідно замінити, робив не він, а сторонні люди, які передали їх компанії ВіЯр, яка й робила розрахунок її вартості, та обраховану суму він визначив як розмір заподіяних матеріальних збитків, хоча фактично на даний час вартість заміни стільниці буде суттєво більшою. Окрім цього, вказав, що розмір моральної шкоди він визначив на власний розсуд пропорційно до матеріальної шкоди, оскільки через пошкодження кухонної стільці відчуває постійний дискомфорт, та в зв`язку з неякісним монтажем нового кондиціонера не мав змоги користуватися ним під час спеки влітку 2023 року. Представник позивача адвокат Поліщук О.Ю., повноваження якого підтверджено ордером від 31.01.2024 року серії ВА № 1071774, у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки в досудовому порядку відповідач не захотів врегулювати спірні правовідносини. Також вказав, що доводи відповідача про помилковість перерахування ним грошових коштів у розмірі 200 грн. на рахунок позивача є безпідставними, оскільки жодних дій щодо їх повернення [PERSON] не вчиняв, а також характер листування між сторонами свідчить про наявність певних домовленостей між ними. Додатково пояснив, що заявлений до стягнення розмір матеріальної шкоди є орієнтовною вартістю нової кухонної стільниці, оскільки фактично позивач її ще не замінив. Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотань від його імені про відкладення розгляду справи на інші дату та час до суду не надходило. За змістом відзиву на позовну заяву, а також поданих до суду заяв просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання за змістом яких вона дала своєму батьку [PERSON] контактний телефон [PERSON] як особи, яка надає послуги з встановлення кондиціонерів, оскільки він ставив кондиціонер її знайомій, але особисто з [PERSON] вона не знайома. Також вказала, що вона була присутня під час демонтажу/монтажу кондиціонера в коридорі квартири батьків, однак знаходилась у окремій кімнаті, та знає, що під час розрахунку з працівниками в останніх не було здачі в розмірі 200 грн., та вони домовились з батьком, що ці 200 грн. йому скинуть на карту. Окрім цього, пояснила, що під час прибирання після встановлення кондиціонеру на кухонній стільниці виявлено отвір незначної глибини близько 1 см в діаметрі, який на даний час не відреставровано. Одночасно вказала, що не розуміє навіщо батько через цей незначний отвір хоче замінювати всю кухонну стільницю. Додатково пояснила, що замінений працівниками відповідача кондиціонер фактично не холодить, а під час його роботи по стіні тече вода. За відомостями ЄДРПОУ [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, який відповідно до КВЕД здійснює підприємницьку діяльність у сфері вантажного автомобільного транспорту та іншій допоміжній діяльності у сфері транспорту. Відповідно до роздруківки платіжної інформації 30.06.2023 року о 18 год. 01 хв. [PERSON] перераховано грошові кошти в розмірі 200 грн. Зі змісту особистого листування сторін через застосунок Vіber вбачається, що позивач висловлював претензії відповідачу щодо пошкодження кухонної стільниці під час встановлення кондиціонера та неякісного встановлення кондиціонеру, а також запевнення відповідача про вирішення заявлених проблем найближчим часом. Згідно копій специфікації та заявки від 15.09.2023 року № 159-956121 вартість 2-х стільниць та послуг з порізки, крайкування, обробки деталей, у компанії ВіЯр становить 15 483,49 грн. Відповідно до роздруківок фотографій, наданих представником позивача, на кухонній стільниці наявне малопомітне незначної площі пошкодження круглої форми. Згідно змісту довідки ГУ ДПС у Черкаській області від 17.11.2023 року № 11726/23-00-24-05-01/3035516117 «Про результати фактичної перевірки ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] )» ФОП [PERSON] надає послуги перевезення вантажів територією України власним автотранспортом, підприємницьку діяльність здійснює самостійно, працю найманих працівників не використовує, порушень законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) не виявлено. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи позивача, його представника, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Приписами п.п. 8), 9) ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, крім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом п. 4) ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. За змістом ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Відповідно до ч. 3 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. Положеннями ч. 4 ст. 853 ЦК України в разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Згідно змісту ч. 1 ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з іншими недоліками, які роблять її непридатною для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що між сторонами укладено усний договір побутового підряду на виконання робіт з демонтажу старого кондиціонера та монтажу нового, до виконання якого відповідач залучив сторонніх осіб, відомості про яких суду не надано. Факт того, що відповідач згідно відомостей ЄДРПОУ та матеріалів перевірки ГУ ДПС у Черкаській області. здійснює свою підприємницьку діяльність лише в сфері вантажного автомобільного транспорту та іншій допоміжній діяльності в сфері транспорту, не обмежує його можливості надавати інші оплачувані послуги. Доводи відповідача про те, що переказ грошових коштів у розмірі 200 грн. на користь [PERSON] ним здійснено внаслідок помилки та не може підтверджувати наявність між ними будь-яких домовленостей, суд оцінює критично, оскільки його листування з позивачем свідчить про зворотнє. [PERSON] прийняв виконану роботу та жодних зауважень до її якості та наявних недоліків не заявляв. Відомостей про те, що чи перевіряв належне функціонування встановленого кондиціонеру позивач чи прийняв роботу без перевірки, суду не надано. При цьому, суд вважає, що недоліки монтажу кондиціонеру (не холодить належним чином та протікає під час тривалої роботи), вказані позивачем у позовній заяві, не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття робіт такого характеру, та [PERSON] повідомлено відповідача про наявні недоліки після їх виявлення. Водночас жодних доказів, у розумінні ст. 76 ЦК України, реальності існування недоліків монтажу кондиціонера стороною позивача суду не надано. Клопотання про призначення судом експертизи з приводу недоліків виконаної роботи монтажу кондиціонеру та/або їх причин стороною позивача не заявлялось. З огляду на вказане, суд вважає недоведеним факт неналежного встановлення кондиціонера [PERSON] , тож відсутні підстави для стягнення з відповідача на його користь грошових коштів за неналежну виконану роботу в розмірі 3 300 грн. Крім того, суд вважає, що відповідальність за пошкодження кухонної стільниці позивача особами, які здійснювали роботи з демонтажу/монтажу кондиціонера, не охоплюється договірними зобов`язаннями відповідача перед [PERSON] , як наслідок, вони є деліктними (позадоговірними) Таким чином, відповідальність за шкоду, як майнову, так і моральну, заподіяну [PERSON] внаслідок пошкодження його кухонної стільниці, повинен нести не відповідач, який відповідав перед позивачем лише за результат наданої послуги, а особи, які безпосередньо її заподіяли, однак позивач допускаючи їх у власне помешкання та надаючи згоду на виконання ними робіт, які було узгоджено з лише відповідачем, жодних чином не ідентифікував їх. З урахуванням вказаного, суд висновує, що позивачем не доведено обґрунтованість заявлених до відповідача позовних вимог, як наслідок, у їх задоволенні слід відмовити. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принципи, пов`язані з належним здійсненням правосуддя, положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язано давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Рішення від 18.07.2006 року в справі «Проніна проти України», Рішення від 10.02.2010 року в справі «Серявін та інші проти України»). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, понесених судових витрат зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу, оскільки в задоволені позовних вимог судом відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed