Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

30.09.2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з дати подання позову. Позовні вимоги мотивовані тим, що він не працює, є студентом денної державної форми навчання за професією "Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії А1, А2, слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій транспортних засобів (категорія"С"). Термін навчання з 01.09.2022 по 27.06.2025. Відповідач по справі є його батьком, раніше [PERSON] надавав йому матеріальну допомогу, а з вересня 2024 року припинив допомогати, пояснюючи це тим, що він досяг повноліття. На підставі вказаного позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позовну заяву прийнято до розгляд та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадженя з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не прибув, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлена належним чином, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження видно, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із довідки Грицівського вищого професійного училища №38 від 11.09.2024 року №496 видно, що [PERSON] , навчається у вказаному закладі з 01.09.2022 року по 27 червня 2025 року за професією "Тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії "А1" А2", слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткувань, водій автотранспортних засобів (категорія С). Ст. 199 ч.ч.1, 2 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 ч.1 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своого сина, який продовжує на теперішній час навчання у розмірі у якому просить позивач. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач від його сплати звільнений. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень по суті позову суд знаходить його доведеним відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved