Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання правової (правничої) допомоги, посилаючись на наступне. 30.09.2020 між [PERSON] та адвокатом Пустинцевим А.В. в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», де відповідач тримався під вартою, було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги на представництво у ЄСПЛ № 48. Відповідно до п. 2.1 договору, за надання вказаних послуг клієнт зобов`язаний сплатити адвокату винагороду в розмірі 50% від суми за рішенням ЄСПЛ, якщо ЄСПЛ своїм рішенням у справі визнає порушення положень Європейської конвенції та зобов`яже державу Україна сплатити клієнту певну суму коштів. 18.11.2020 адвокат Пустинцев А.В., діючи в інтересах [PERSON] , подав до ЄСПЛ скаргу щодо порушення прав [PERSON] , гарантованих ст. ст. 3, 5, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Всі витрати пов`язані з веденням представництва в ЄСПЛ адвокат взяв на себе, відповідно до договору про надання правової допомоги. За результатами скарги, 24.02.2022 ЄСПЛ було ухвалено остаточне рішення у справі «Пухир та інші проти України» - констатовано порушення прав [PERSON] , гарантованих ст. ст. 3, 5, 13 Конвенції, присуджено грошові кошти, в якості відшкодування шкоди та компенсації судових та інших витрат у розмірі 9350 євро. 27.03.2023 Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було перераховано грошові кошти відповідачу в розмірі 288481,35 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором про надання правничої допомоги не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 144240,70 грн. 1.2. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідач також не надходило. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3795 від 30.07.2018, [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 26.07.2018 № 97. 30.09.2020 між [PERSON] та адвокатом Пустинцевим Андрієм Віталійовичем укладено договір про надання правової допомоги на представництво у Європейському суді з прав людини. Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, які передбачені цим Договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх на умовах, що зазначені в договорі. Згідно з п. 1.2.-1.2.6 договору, передбачено, що послуги за цим договором, включають, не обмежуючись: консультування замовника щодо процедури звернення до Європейського суду з прав людини та аналіз перспективності розгляду справи в Європейському суді з прав людини; розробка та узгодження з замовником юридичної позиції по справі; складання скарги до Європейського суду з прав людини та підготовка необхідних матеріалів та її відправка; складання інших необхідних процесуальних документів в рамках процедур в Європейському суді з прав людини; консультування замовника з правових питань, що виникають в ході юридичного представництва перед Європейським судом з прав людини; організація та ведення листування та інших форм комунікацій з Європейським судом з прав людини. Сторони домовилися, що уповноваженим представником замовника перед Європейським судом з прав людини виступатиме [PERSON] (п. 1.5. договору). Відповідно до п.п. 2.1. договору, за надання юридичних послуг, визначених в пп. 1.2.1 - 1.2.6 договору, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю (представникові) винагороду лише у випадку, якщо Європейський суд з прав людини своїм рішенням по справ визнає порушення положень Європейської Конвенції та зобов`яже державу України сплати замовнику певну суму грошової винагороди. Розрахунок замовника перед виконавцем проводиться після фактичного перерахування коштів на банківський рахунок замовника суми коштів за рішенням Європейського суду з прав людини, але не пізніше 30 календарних днів з моменту надходження вказаних коштів на банківський рахунок заявника. Розрахунок проводиться у такому співвідношенні: 50 відсотків від суми компенсації за рішенням Європейського суду з прав людини залишається у замовника та 50 відсотків замовник зобов`язаний передати виконавцю, як винагороду за представництво у Європейському суді з прав людини (п. 2.2 договору). 2.2. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Пухир та інші проти України» (заява № 10791/20 та 6 інших) від 24.02.2022 скаргу [PERSON] (представник - [PERSON] ) на неналажні умови тримання під вартою, відсутність у національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту та інші скарги за усталеною практикою суду оголошено прийнятною та встановлено порушення ст. 3, 5, 13 Конвенції. Постановлено, що упродовж трьох місяців держава - відповідач повинна сплатити [PERSON] 9350 євро, що мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 09.06.2022 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції Ганитюк Т.Ю. відкрито виконавче провадження № 69188352 на підставі рішення Європейського суду з прав людини № 10791/20 від 24.02.2022. 27.03.2023 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції Ганитюк Т.Ю. закінчено виконавче провадження № 69188352 на підставі рішення Європейського суду з прав людини № 10791/20 від 24.02.2022 у зв`язку з його фактичним виконанням в повному обсязі згідно з виконавчим документом (стягувачу [PERSON] перераховано 288481,35 грн., еквівалент 9350 євро, згідно з платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 19.01.2023 № 508). З відповіді Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції від 16.05.2024, вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 69188352 з виконання рішення № 10791/20, виданого 24.02.2024 Європейським судом з прав людини у справі «Пухир проти України». Грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції від 19.01.2023 № 508 в розмірі 288481,35 грн (еквівалент 9350 євро). Виконавче провадження закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторонами в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 3.2. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно з частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 3.3. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Судом встановлено, що 30.09.2020 між сторонами був укладений договір про надання правової допомоги на представництво у Європейському суді з прав людини, що підтверджується копією самого договору. Вказаний договір недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а отже на момент розгляду справи він є дійсним та обов`язковим до виконання сторонами у спосіб, визначений договором. Зі змісту вищевказаного договору вбачається, що замовник (відповідач) зобов`язаний виплатити виконавцю (позивачу) 50 відсотків від суми компенсації за рішенням Європейського суду з прав людини після фактичного перерахування коштів на банківський рахунок замовника, але не пізніше 30 календарних днів з моменту надходження вказаних коштів на банківський рахунок замовника. Судом також встановлено, що позивач здійснював представництво інтересів відповідача у Європейському суді з прав людини у справі «Пухир та інші проти України» (заява №10791/20 та 6 інших заяв). Рішення у справі було ухвалено на користь відповідача і йому було присуджено компенсацію в еквіваленті 9350 євро. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2023 та листом Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби від 16.05.2024 підтверджується факт отримання 19.01.2023 [PERSON] 288481,35 грн. в якості еквіваленту 9350 євро за рішенням Європейського суду з прав людини № 10791/20 від 24.02.2022. Суд вважає, що позивач свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги виконав в повному обсязі, заявлений ним розмір винагороди відповідає умовам договору про надання правової допомоги. Натомість відповідач свої зобов`язання щодо виплати винагороди адвокату за договором про надання правничої допомоги не виконав, заперечень проти вказаного розміру винагороди з боку відповідача до суду не надходило, а тому суд приходить до висновку про наявність заборгованості в сумі 144240,70 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 10.10.2024 про сплату судового збору в сумі 1442,42 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1422,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved