Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з 15.08.1999 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рашенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2018 було розірвано. Розірвання шлюбу в судовому порядку мало формальний характер. Після розірвання шлюбу вони продовжували подружні стосунки та проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина з усіма ознаками, які притаманні подружжю. Жоден з них не зареєстрував повторного шлюбу. Під час шлюбу в них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . У квітні 2023 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ. Весь період перебування його на службі [PERSON] підтримувала з ним зв`язок, пересилала посилки, у відпустки він приїздив додому до своєї сім`ї: до заявниці та двох дочок, після загибелі чоловіка саме заявниця отримала його речі з м. Костянтинівка Донецької області. 16.10.2023 представник [INFO] та представник селищної ради прибули за адресою їх проживання: [ADDRESS] , та вручили заявниці сповіщення сім`ї № 56 від 16.10.2023 [INFO] про те, що її чоловік [PERSON] , 1973 р.н., зник безвісти [INFO] поблизу населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області. Сповіщення було видане на ім`я заявниці [PERSON] , що свідчить про те, що іншої сім`ї у [PERSON] не було. В той самий день коли [PERSON] принесли звістку про зникнення безвісти [PERSON] , вона звернулася до відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою по факту зникнення безвісти її чоловіка, військовослужбовця, який проходить військову службу та зник [INFO]. 17.10.2023, після відвідування нею [INFO] та поліції [PERSON] було вручено інше сповіщення сім`ї № 92 про те, що її чоловік [PERSON] , 1973 р.н., загинув [INFO] поблизу н.п. Курдюмівка, Бахмутського району, Вінницької області. З [PERSON] заявниця постійно проживала разом як одна сім`я, вели спільне господарство, проживали сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут, бюджет, були зареєстровані та проживали за однією адресою. Даний факт підтверджується, зокрема фотокартками про їх спільне проживання однією сім`єю, де вони відзначають родинні свята, закінчення навчання в навчальних закладах їх доньок. На одному з цих фото міститься знімок жетону, де вказано номер [PERSON] як дружини [PERSON] , який він носив із собою. Заявниця постійно підтримувала зв`язок з своїм чоловіком на війні. Разом з іншими рідними здійснила поховання свого чоловіка. [PERSON] , перебуваючи на військовій службі, перераховував їй, як своїй дружині, грошові кошти, які є суттєвими і були перераховані на її банківську картку для забезпечення її та їх дітей, та були для заявниці основним засобом для існування та проживання, оскільки на той час вона інших доходів не мала. Вони разом купували товари для ремонту, про що свідчать накладні та рахунки. [PERSON] отримав кредит у АТ «Альфа-Банк» на суму 10 235, 00 грн для оплати товарів, а саме споживчий кредит, заборгованості по якому на даний час немає, за яким вони придбали холодильник для спільного користування їх сім`ї. Отже, [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу працювали і жили разом однією сім`єю, спільно облаштовували своє житло, дбали один про одного як чоловік та дружина та ростили своїх дітей, дбаючи про їх майбутнє. Після загибелі чоловіка [PERSON] були подані до [INFO] документи з метою отримання одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, як дружині загиблого військовослужбовця. Однак, [INFO] їй було відмовлено в прийнятті документів з тих підстав, що для визначення її членом сім`ї загиблого військовослужбовця потрібно встановити факт спільного проживання, побуту, спільних прав та обов`язків в судовому порядку. Судове рішення, що набуло законної сили, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, надає право на отримання одноразової грошової допомоги. За наявності повного пакету документів, [INFO] зможе передати його до [INFO] з подальшим направленням до Департаменту соціального забезпечення МОУ для прийняття рішення про виплати. Крім того, заявниця перебувала на повному утриманні чоловіка [PERSON] З [INFO] вона не працювала, доходів не отримувала і знаходилась на повному забезпеченні чоловіка. [PERSON] був працевлаштований до 11.04.2023, тобто до дня його мобілізації. За вказаних обставин заявниця просить суд встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 26.04.2018 по [INFO], та встановити факт, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] з 26.04.2018 по [INFO] (а.с. 2 - 13). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.04.2024 заяву було залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків, який встановлено терміном 5 днів з дня вручення ухвали про залишення без руху (а.с. 66). 11.04.2024 представник заявника, адвокат Байдак В.Г., на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2024, подав до суду заяву про усунення недоліків разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору (а.с. 68 - 69). Ухвалою суду від 16.04.2024, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 70). Заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Байдак В.Г., в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили її задовольнити, оскільки заявниця з [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю, шлюб повторно не реєстрували, хоча вели спільне господарство, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, мали спільний побут та спільний бюджет. Заявниця отримувала від чоловіка кошти, які були її єдиним засобом для існування, оскільки вона не працювала. Після призову на військову службу він продовжував утримувати заявницю, після його загибелі вона звернулася за отриманням відповідних виплат, однак комісія Міністерства оборони України їй відмовила. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій пояснив, що не зможе прийняти участь в судовому засіданні, при прийнятті рішення заінтересована особа покладається на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю загиблого [PERSON] та не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Син після розірвання шлюбу продовжував проживати із заявницею та дітьми, був гарним господарем та всіх їх утримував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці, вона довгий час знає їх, так як проживають по сусідству, заявниця з чоловіком весь час проживали як сім`я, мали двох дочок, сім`ю утримував чоловік, якого забрали на війну і він там загинув. Вони завжди були разом та вона навіть не знала, що вони були розлучені. Під час судового розгляду свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що до весни 2024 року був сусідом заявниці. Вона жила з чоловіком як сім`я, він їх знає з 2020 року. Ніхто не знав, що вони розлучені, вони весь час були разом, були в гостях, вели себе як чоловік та дружина, сварок не мали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що перебуває у дружніх стосунках із заявницею, сусідки, заявниця з чоловіком проживали по сусідству, виховували двох дочок, була дуже добра сім`я. Про розірвання шлюбу вона навіть не здогадувалась, ніяких сварок і скандалів між ними не чула. Гроші заробляв чоловік і утримував їх, жінка займалася господарством. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є дочкою заявниці та внучкою [PERSON] , стосунки вони мають нормальні, батьки весь час проживали як сім`я, лише через деякий час вона дізналася, що батьки розлучилися. Після розлучення нічого не змінилося, вони далі проживали в одній кімнаті, ставились як чоловік і жінка один до одного, батько їх всіх утримував, мама займалася господарством. Разом робили покупки, їздили по справах, тобто вона їх сприймала саме як чоловіка і дружину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є дочкою заявниці, внучка заінтересованої особи [PERSON] , стосунки з усіма нормальні. Вони всі жили разом, вона знала, що батьки розлучилися, тому що до цього вони сварилися, але потім вони продовжували жити разом як сім`я, батько всіх утримував, вони разом вели спільне господарство, все робили разом, піклувалися один про одного, мати постійно дзвонила батьку, коли його мобілізували, турбувалася про нього, надсилала передачі, а тато передавав матері гроші. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію учасників судового розгляду та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 15.08.1999 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2018 було розірвано, рішення набуло законної сили 26.04.2018, що підтверджується копією рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2018 (а.с. 19). Листом від 25.10.2023 № 9723/7333 [INFO] повідомлено [PERSON] про те, що її заяву щодо виплати їй одноразової грошової допомоги, як дружині загиблого військовослужбовця, розглянуто. У зв`язку з тим, що [PERSON] надано не повний пакет документів для розгляду питання про надання одноразової грошової допомоги, [INFO] не має підстав для направлення її документів за підпорядкуванням для вирішення питання по суті. Після отримання повного пакету документів [INFO] зможе передати його до [INFO] з подальшим направленням до Департаменту соціального забезпечення МОУ для прийняття рішення про виплати (а.с. 17). Відповідно до копії акта № 20/01.16/24 обстеження фактичного місця проживання від 02.02.2024, при перевірці фактичного місця проживання [PERSON] встановлено, що вона та загиблий [PERSON] по день своєї загибелі знаходилися у цивільному шлюбі та проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , мали спільний побут, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно утримували жито, його ремонт, спільне харчування, піклувались один про одного. [PERSON] постійно підтримувала свого чоловіка на війні, направляючи посилки на фронт. Перебуваючи на захисті Вітчизни загиблий [PERSON] постійно забезпечував свою сім`ю та дітей на належному рівні. Інших будь-яких утриманців не мав. Згідно висновку, [PERSON] та загиблий [PERSON] по день своєї загибелі знаходилися у цивільному шлюбі та проживали і були зареєстровані за однією адресою (а.с. 20). [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.07.1973 Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, де його батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доньками [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 22). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , в смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.02.2024 Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 23). Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.11.2023, за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору [PERSON] в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня (а.с. 24). Сповіщенням сім`ї від 16.10.2023 № 56, [INFO] повідомлено [PERSON] про те, що її чоловік, солдат [PERSON] , 1973 р.н., зник безвісти [INFO] поблизу населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області (а.с. 25). 16.10.2023 [PERSON] звернулася до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області по факту зникнення безвісти її чоловіка [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця Збройних Сил України, який проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , який відповідно до сповіщення сім`ї № 56 від 16.10.2023 [INFO] зник безвісти [INFO], що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.10.2023, кримінальне провадження № 12023020070000367 (а.с. 26). Сповіщенням сім`ї від 17.10.2023 № 92, [INFO] повідомлено [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] , 1973 р.н., загинув [INFO] поблизу населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області (а.с. 27). Згідно довідок від 21.10.2023 № 260/05.1-12/23 та від 25.10.2023 № 266/05.1-12/23, виданих Вороновицькою селищною радою Вінницького району, Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , який загинув під час бойових дій [INFO], похований 20.10.2023 на кладовищі «Ганьщинське» смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області, поховання за власні кошти здійснила [PERSON] , 1979 р.н. (а.с. 29, 34). [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , [INFO] , за власні кошти. Сума належної атрибутики згідно накладної № 480 від 18.10.2023, становила 3 730 грн, що підтверджується довідкою Вінницької ритуальної служби «Вічна Пам`ять» від 20.02.2024 (а.с. 30). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 210 від 19.10.2023, постійно проживав та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 267/05.1-12/23, виданою Вороновицькою селищною радою 26.10.2023 (а.с. 31). Факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.10.2023 Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, довідкою про смерть від 19.10.2023 Вих. № 210 (а.с. 32, 36). Відповідно до довідки від 26.10.2023 № 268/05.1-12/23, виданої Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживав та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 2520 від 17.10.2023, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] під час бойових дій у населеному пункті Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області, смерть настала внаслідок вибухової травми (а.с. 35). З копії виписки про надходження по картці [PERSON] від 03.11.2023 вбачається, що [PERSON] здійснював перекази коштів на карту [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до копії акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 401895027 від 25.08.2019 та додатку № 1 до нього, копії паспорта споживчого кредиту, а також довідки від 18.10.2019 № 95563, [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» уклали угоду про надання кредиту від 25.08.2019 № 401895027, на суму 10 235 грн, яку було надано позичальнику для оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком вказаним у сертифікації № 401895027 від 25.08.2019. Заборгованості по кредитному договору немає, договір закрито (а.с. 38, 39, 40, 41). Згідно копій експрес-накладних від 10.09.2023, 23.09.2023, [PERSON] відправляла посилки з одягом та продуктами харчування у м. Костянтинівка, Донецької області, а також 23.10.2023 та 19.07.2023 отримувала відправлення з м. Костянтинівка Донецької області (а.с. 44). Також, судом досліджені фотокартки [PERSON] з родиною та фото його військового жетона, які долучені до матеріалів справи (а.с. 47 - 58) Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] , [INFO] , останнє її місце роботи ДП «Електричні системи», звідки 23.07.2021 її було звільнено за власним бажанням (а.с. 61). Згідно копії трудової книжки [PERSON] , [INFO] , його останнє місце роботи ТОВ «Птахофабрика Поділля», з якого 11.04.2023 його було звільнено за угодою сторін (а.с. 62). Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.03.2024 № 371870260, відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження у [PERSON] відсутні в реєстрах (а.с. 63). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до положень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20. Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пп. 1 п. 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Згідно зі ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на [INFO], тобто на дату загибелі військовослужбовця [PERSON] ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, за загиблого (померлого) військовослужбовця. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в чинній редакції, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно із ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із ч. 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує, що встановлення фактів, зазначених в заяві, має значення для заявниці не лише для звернення за отриманням одноразової грошоовї допомоги згідно ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", але й для отримання спадщини, призначення пенсії тощо, а тому такі факти мають для неї юридичне значення. За таких обставин, оцінюючи досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, які свідчать про наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання та ремонт житла, надання взаємної допомоги, користування однією кімнатою для спільного проживання, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявниці та [PERSON] у період часу з 26.04.2018, тобто з дати набрання законної сили рішенням суду про розірвання їх шлюбу, до [INFO], тобто до дати його загибелі під час проходження військової служби. Та враховуючи відсутність відомостей про матеріальний стан заявниці та її доходи, порівняно з доходами її чоловіка, коли вони двоє були працевлаштовані, а саме до 23.07.2021, тобто до дати звільнення заявниці з роботи, суд вважає доведеним факт перебування заявниці на утриманні [PERSON] в період часу з 24.07.2021, тобто після її звільнення з останнього місця роботи, до [INFO], тобто до дати загибелі [PERSON] під час проходження військової служби, тому заявлені вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial