Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 20.09.2024 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» зазначено про те, що 22.11.2020 між ТОВ «ФК «Форза» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201118720. На умовах Договору позики (п.п.5.1. п.5.) кредитодавець надає відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Договором позики №000201118720 у розмірі 5 129,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 21.12.2020 р. (п.п.5.5. п.5.), базова процента ставка складає 1.85% (п.п.5.12. п.5.) та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики (п.п.5.13. п.5). Позивач вказує, що кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики шляхом перерахування їх на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Водночас, в порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не здійснив жодного платежу, не виконав свої зобов`язання, та не вніс платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із не здійсненням платежів на виконання Договору позики у відповідача утворилася заборгованість за Договором позики. 30.06.2021 ТОВ «ФК «Форза» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021, згідно якого ТОВ " ФК «Артеміда-Ф " набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Форза», включно і до [PERSON] . У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики станом на 06.09.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 571,03 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 5 129,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 2 846,70 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 11 540,25 грн. Окрім того позивачем нараховано інфляційне збільшення у сумі 1 055,08 грн. за період 22.12.2020 по 23.02.2022. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на його користь разом із понесеними судовими витратами, що складаються із витрат на правову допомогу та витрат зі сплати судового збору. Представник позивача ТОВ «ФК «ФК «Артеміда-Ф» у судове засідання не з`явився, 30.10.2024 представник позивача надіслав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Ухвалою суду від 30.10.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 30.10.2024 представник позивача надіслав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 05.12.2024 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підстав наявних у ній доказів. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 22.11.2020 між ТОВ «ФК «Форза» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201118720. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФК «Форза» та акцептована [PERSON] 22.11.2020 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача. На умовах Договору позики (п.п.5.1. п.5.) кредитодавець надає відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Договором позики № 000201118720 у розмірі 5 129,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 21.12.2020 р. (п.п.5.5. п.5.), базова процента ставка складає 1.85% (п.п.5.12. п.5.) та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики (п.п.5.13. п.5). Вказаний Договір, разом із Графіком платежів до нього та Паспортом споживчого кредиту з аналогічними умовами підписано позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «k327840t», що свідчить про його ознайомлення із умовами договору та їх погодження. В подальшому, 30.06.2021 ТОВ «ФК «Форза» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20210630-Ф/2, згідно якого ТОВ " ФК «Артеміда-Ф " набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Форза», включно і до [PERSON] . Факт укладення вказаного договору факторингу підтверджується платіжним дорученням № 279 від 05.07.2024. Як вбачається із наданого позивачем Витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021, ТОВ " ФК «Артеміда-Ф " набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 000201118720 від 22.11.2020 на загальну суму 7975,70 грн, з яких 5129,00 грн заборгованість по тілу та 2846,70 грн заборгованість по відсоткам. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 000201118720 від 22.11.2020 нараховано додатково відповідачу заборгованість по прострочених процентах у сумі 11 540,25 грн за період з 01.07.2021 по 28.09.2021, а також інфляційне збільшення у сумі 1 055,08 грн. за період 22.12.2020 по 23.02.2022. Відтак, позивач проти стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 000201118720 від 22.11.2020 у загальному розмірі 20 571,03 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 5 129,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 2 846,70 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 11 540,25 грн., а також інфляційне збільшення у сумі 1 055,08 грн. за період 22.12.2020 по 23.02.2022. Для добровільної сплати боргу позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про сплату боргу за вих. № 102/379 від 09.07.2021, яка залишена відповідачем без реагування. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 22.11.2020 між ТОВ «ФК «Форза» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000201118720, який підписано позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу ТОВ «ФК «Форза» були перераховані кошти в обумовленому договором розмірі. Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 11.10.2024, наданого на запит суду від 24.09.2024, за клопотанням позивача, вбачається, що у АТ КБ «ПриватБанк» відсутня інформація про перерахування коштів з рахунку ТОВ «ФК «Форза» на рахунок № [NUMBER] за кредитним договором № 000201118720 від 22.11.2020 на ім`я [PERSON] . Окрім того, згідно повідомлення АТ «Сенс Банк» від 15.11.2024 із випискою коштів по рахунку ТОВ «ФК «Форза» за період з 22.11.2020 по 25.11.2020, наданого на запит суду від 30.10.2024, за клопотанням позивача, вбачається, що ТОВ «ФК «Форза» не перераховувались кошти на рахунок № [NUMBER] за кредитним договором № 000201118720 від 22.11.2020 на ім`я [PERSON] у відповідній договору сумі 5 129,00 грн. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Зазначений висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Тобто, виписки за картковими рахунками є належними доказами виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними. Відтак, аналізуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами перед судом не доведено факт надання відповідачу коштів за кредитним договором № 000201118720 від 22.11.2020 первісним кредитором, що викликає очевидні сумніви наявності у відповідача боргових зобов`язань як перед первісним кредитором, так і перед позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за вказаним кредитним договором. Отже, Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № 000201118720 від 22.11.2020 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту отримання відповідачем кредитних коштів, та, відповідно, факту отримання позивачем права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, та, як наслідок, відсутність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Розподіл судових витрату справі. В порядку положень п. 1, 2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір та інші судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: dismissed