Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2024 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позов обгрунтуваний тим, що у зв`язку із смертю [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем за заповітом належного [PERSON] майна. На час відкриття спадщини вона не проживала із спадкодавцем. Вказує на те, що не знала про наявність заповіту, а тому своєчасно не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Падучак І.І. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що заперечень до позову немає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом . За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Згідно копії виписки з погосподарської книги за 1990-1995 роки Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому проживала лише голова двору [PERSON] . Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 30 січня 1992 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13 січня 2006 року виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно копії довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року №17-37/57, на день смерті [PERSON] проживала одна в с. Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області. Заповіт [PERSON] від 30 січня 1992 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2, не змінено та не скасовано. Спадкова справа до майна спадкодавця [PERSON] за № 217/2024р. заведена 17 жовтня 2024 року державним нотаріусом Андрейків Т.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78783784 від 17 жовтня 2024 року. Відповідно до постанови державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 26 жовтня 2024 року № 1373/02-31, спадкоємцем належного [PERSON] майна є [PERSON] . Цією ж постановою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті спадкодавця, у зв`язку з пропуском нею строку у шість місяців для прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За частинами 1,2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частин 1,2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Також суд звертає увагу на те, що воля спадкодавця на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь позивача, оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 , від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18 , від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19 , від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19 . На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, оскільки позивачка не була обізнана про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також враховуючи те, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved