Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не займається вихованням дитини. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2024 року закрито підготовче засідання і призначений судовий розгляд по суті. ПозивачКа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач належним чином про час розгляду справи був повідомлени, але не зявився з невідомих причін.Заяв, клопотань до суду недодав. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав висновок опікунської ради. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача,представника третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 27.04.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками дитини [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 765. Враховуючи, що батько дитини [PERSON] не виконував свого обов`язку щодо утримання дитини, судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 р. з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 23.04.2018 р. до 13.04.2029 р. Вищевказаний судовий наказ пред`явлено до виконання у Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Наразі, у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів яка станом на 01.02.2023 року становить 99 708 грн.45 коп. (а.с.52). Після розірвання шлюбу, сторони припинили сумісне проживання, дитина залишилася проживати з матір`ю, яка самостійно утримує та займається вихованням доньки. Батько [PERSON] не вчиняє жодних дій з метою виховання та розвитку доньки, не цікавиться здоров`ям останньої. Так, згідно довідок № 37 від 21.05.2021 р., № 57/01-09 від 28.02.2023 року, [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Навчально-виховне об`єднання Ї-ІІІ ступенів «МРІЯ «Кіровоградської міської ради Кіровоградської області». Мама, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться шкільним життям, навчальними досягненнями, постійно контактує з класним керівником. Батько, [PERSON] , батьківські збори не відвідує, з класним керівником не контактує і, зі слів матері, вихованням доньки не займається. Вищевказане також підтверджується характеристикою [PERSON] , учениці 6-ІІ класу Комунального закладу «Навчально-виховне об`єднання I- III ступенів «МРІЯ «Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», наданою 28.02.2023 р. за підписом директора навчального закладу та класного керівника. На адвокатський запит Комунальним некомерційним підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» 26.10.2021 р. за вих. № 2114 та 21.02.2023 р. за вих. № 300 повідомлено, що дитина - [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікаря педіатра АЗПСМ № 4 КНП «ЦПМСД № 2» м. Кропивницького. Згідно історії розвитку дитини (ф-112/o) на диспансерному обліку не перебуває. Зафіксовано два звернення дитини протягом 2022 року до лікаря для проведення профілактичного огляду та видачі довідки в навчальний заклад. Дитина приходила в супроводі матері [PERSON] . Відносно інших видів піклування про здоров`я дитини, у тому числі тих, які здійснюються їхнім батьком, у КНП «ЦПМСД № 2» інформація відсутня. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , про допит яких в якості свідків буде заявлено клопотання до початку розгляду справи по суті. Зареєстроване місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] . [PERSON] придбала власне житло, а саме:' квартиру [ADDRESS] . Враховуючи викладене, позивач бажала зареєструвати місце проживання дитини за вказаною адресою, яка наразі є адресою їх фактичного місця проживання. [PERSON] звернулася до Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради з заявами про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , себе та доньки - [PERSON] . Проте, позивачу було відмовлено у вчиненні таких дій через відсутність згоди батька дитини на зняття з реєстрації. За вказаного, [PERSON] змушена була звертатися до суду з позовом про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2023 р. (справа № 390/2453/18) вищевказаний позов задоволено у повному обсязі. Встановлені судом правовідносини регулюються СК України та Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, але за весь цей час батько проявляв байдужість до долі своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 25 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти, які залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави, але відсутність у неповнолітньої дитини відповідного статусу не дає можливості на реалізацію права дитини, позбавленої батьківського піклування. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України). Суд також враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, який у рішенні «Піні та інші проти Румунії» зазначав, що інтереси дитини мають переважати над інтересами батьків (усиновителів). Стаття 166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ч.1). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. При вирішенні справи суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача. Таким чином, позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована доказами, відповідає нормам законодавства України та інтересам дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь держави судові витрати на сплату судового збору за подання позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав в розмірі 1073 грн.60 коп. На підставі викладеного, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 3, 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 164, 165, 166, 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved