Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини з актового запису № 1667 від 09.10.2019 року про народження [PERSON] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві; внести зміни до актового запису № 1667 від 09.10.2019 року про народження [PERSON] складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, зазначити в графі батько « [PERSON] , [INFO] , громадянин України», змінити по батькові дитини з " [PERSON] " на " [INFO] " та внести відповідні зміни до актового запису про народження № 1667 від 09.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він у 2013-2014 року перебував в близьких стосунках з [PERSON] , але з кінця 2014 року стосунки були припинені, зв`язок встрачено, однак через декілька років вони знову відновити свої стосунки. Влітку 2023 року [PERSON] у одній з розмов повідомила його, що її син [PERSON] , [INFO] є його біологічним сином, однак, оскільки дитина народиласа через 5 місяців з моменту розлучення її з [PERSON] батьком її сина записали колишнього чоловіка. Він припускає, що дійсно дитина [PERSON] може бути його біологічним сином, у зв`язку з чим звернувся до суду. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 року справа передана на розгляд судді Твердохліб Ю.О. (а.с.21-22). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу (а.с. 25). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2024 року призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 40-42). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2024 року відновлено провадження у справі (а.с. 52). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року задоволено клопотання експертів (а.с. 53-55). 10.10.2024 року до суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 30.09.2024 року № СЕ-19/111-24/24256-БД, згідно якого [PERSON] , [INFO] ймовірно є батьком [PERSON] , [INFO] матір`ю якоє є [PERSON] , [INFO] , ймовірність становить не менше ніж 99, 99999999% (а.с. 78-81). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2024 року відновлено провадження у справі (а.с. 92). В підготовче засіданні позивач не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив здійснити рогляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 112). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явились, направили до суду заяви, у яких просили проводити підготовче засідання без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с.106-107, 109-110). Треті особа у підготовче засідання свого представника не направили, направили заяву, у якій просили розглядати справу без їх участі за наявними документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи (а.с. 33). Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно висновку експерта від 30.09.2024 року № СЕ-19/111-24/24256-БД, встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події становить не менше ніж 99,999999 % (а.с.78-81). Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved