Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Рабчуну Р.О. Позивач обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 березня 2024 року між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213851488, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним позовом страхування 160\~000,00 грн. та франшиза -2\~500 грн. Строк дії договору 27.03.2023 року до 26.03.2024 року. Згідно постанови 19 травня 2023 року 02.04.2023 року о 13 год. 40 хв. в Обухівському районі, м. Українка, пр-к Київський 1В/2б, водій [PERSON] ,керуючи автомобілем «Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи рух другорядною дорогою не надав дорогу автомобілю «Peugeot BOXER», д.н.з. [NUMBER] , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 02.04.2023 року 13 год. 40 хв. в Обухівському районі, м. Українка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова, почервоніння обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та у лікаря-нарколога водій відмовився у встановленому законом порядку із відео фіксацією на нагрудну камеру. У зв`язку з чим відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 15 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримав та просив суд про їх задоволення, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень, відзиву проти позову, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 березня 2024 року між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213851488, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] , прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача і здійснив виплату страхового відшкодування за механічні пошкодження автомобіля «Peugeot BOXER», д.н.з. [NUMBER] у загальному розмірі 68\~555 грн. 26 коп. 02.04.2023 року о 13 год. 40 хв. в Обухівському районі, м. Українка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи рух другорядною дорогою не надав дорогу автомобілю «Peugeot BOXER», д.н.з. [NUMBER] , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулося зіткнення, під керуванням [PERSON] . Постановою Обухівського районного суду Київської області від 19 травня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена постанова суду набрала законної сили. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Отже, з огляду на викладене та відповідно до положення статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою суду від 19.05.2023 року у справі № 372/1563/24. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Peugeot BOXER», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а його власникам матеріальних збитків. 14.04.2023 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР-2138511488 від 26.03.2023 року, посилаючись на той факт, що належний йому транспортний засіб «Peugeot BOXER», д.н.з. [NUMBER] , було пошкоджено під час ДТП, що мала місце 02.04.2023 року о 13 год. 40 хв., Обухівському районі, м. Українка, з вини водія [PERSON] , котрий керував забезпеченим транспортним засобом ««Chevrolet AVEO» д.н.з. [NUMBER] . На підставі Страхового акту № ДКЦВ-28431 потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 68\~555 грн. 26 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 49957 від 04.05.2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору відповідачу була направлена 09.06.2023 року Претензія про відшкодування збитків в порядку регресу, проте відповідач добровільному порядку від відшкодування ПАТ «СК «УСГ» вказаної суми ухиляється. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що ПАТ «СК «УСГ» свої обов`язки по договору страхування виконало. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в справі № 755/18006/15-ц (постанова суду від 04.07.2018). Так, у пункті 69 постанови зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач страховик відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача водія забезпеченого транспортного засобу в сумі 68 555 грн. 26 коп. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 68 555 грн. 26 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3\~028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved