Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

24.10.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області через свого представника, адвоката Репеху Бориса Григоровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000012 від 02.08.2013; ордер на надання правничої допомоги №1089235 від 24.10.2024), звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований Відділом РАЦС Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області 16.09.2005, актовий запис №27, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що протягом останніх двох років його стосунки з відповідачкою погіршилися та з часом припинилися, незважаючи на неодноразові намагання та прикладені ним зусилля щодо збереження сімї, в їхніх сімейних стосунках нічого не змінилося, а навпаки погіршилося. Збереження шлюбу і подальше спільне життя є неможливим та суперечить його інтересам, які мають істотне значення для його подальшого життя та виховання дітей. Шлюб існує лише формально. Причиною для розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння, довіри та поваги, що є основою для подружніх відносин. Ухвалою від 24.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 27 листопада 2024 року на 10 год.00 хв. 12.11.2024 року на електронну пошту Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла заява представника відповідачки [PERSON] , адвоката Семененко Сергія Михайловича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №283 від 22.04.2003;ордер на надання правничої допомоги серія ВО №1088797 від 12.11.2024), підписана за допомогою електронного цифрового підпису, про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідачки. Щодо задоволення позову про розірвання шлюбу [PERSON] не заперечує, примирення між нею та позивачем неможливе. 27.11.2024 у судове засідання з`явився представник позивача, адвокат Репеха Борис Григорович. Позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2005 року. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 вересня 2005 року Відділом РАЦС Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №27 (арк.спр.5). У шлюбі народилося двоє дітей: - дочка [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Підгаєцьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №27 (арк.спр.13); - дочка [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Підгаєцьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №38 (арк.спр.14). Подружжя спільного господарства не ведуть, адже спільно не проживають і зареєстровані за різними адресами, що підтверджується матеріалами справи (арк.спр.8, 11). Сімейних відносин не підтримують, проти надання строку для примирення обидві сторони заперечують. Спору щодо місця проживання та виховання дітей між сторонами немає. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги позивача [PERSON] , суд бере до уваги, що основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на сімейне життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує, сторони фактично не підтримують подружніх відносин, не проживають разом і не погоджуються на примирення. Шлюб вже фактично перестав існувати, тож суд переконаний, що збереження його не можливе. Питання про розподіл судових витрат позивачем у позові не ставилося, тому суд його не вирішує. На підставі ст. ст. 7, 110, 112, 115, СК України,

Outcome: approved