Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк терміном п`ять місяців для подання до органів, уповноважених займатися відкриттям та веденням спадкових справ, заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла мати [PERSON] . Останнім місцем її проживання та відкриттям спадщини є село Адамівка, Березівського району, Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,2398 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначене спадкове майно мати заповідала [PERSON] . Однак, вирішити питання оформлення спадкового майна в нотаріальному порядку не може через пропущення встановленого законом строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У 6-місячний строк від дня смерті спадкодавця до нотаріуса не звернулася, так як було відомо, що з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, та відповідно до пункта 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану. Про те, що дана норма була скасована, нічого не було відомо. Окрім того, смерть матері та війна в Україні призвели до того, що перебувала тривалий час в пригніченому душевному стані, не було бажання звертатися до відповідних установ та інстанцій для збору відповідних документів та довідок, за юридичним роз`ясненням оформлення спадкових прав. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В підготовче засідання позивач не з`явилась, її представник [PERSON] надала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без їх участі. В підготовче засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, подавши заяви, в яких повністю визнали позовну заяву [PERSON] та просили розглянути справу у їх відсутність. У відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно з ч.2\~ст. 49 ЦПК України\~крім прав та обов`язків, визначених у\~статті 43 цього Кодексу\~відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №4 та підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . Останнім місцем проживання [PERSON] та відкриттям спадщини є село Адамівка Березівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області від 05.06.2024 №01/03-33/24/1306. З нею до дня смерті мешкали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,2398 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначене спадкове майно [PERSON] заповідала [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, складеного 06.11.2020 року у Северинівській сільській раді Іванівського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №61. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Закон надає фізичній особі право призначити спадкоємців шляхом складання заповіту та розподілити спадкове майно, майнові права та обов`язки на свій погляд. Заповіт розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином. Як правочин він має відповідати всім вимогам, що звичайно пред`являються до правочинів відповідно до\~ЦК. Його значення полягає в тому, щоб визначити порядок переходу всього майна, майнових прав та обов`язків до певних осіб, який буде існувати після смерті заповідача. Заповідач має право за своїм розсудом заповідати майно будь-яким особам, будь-яким чином визначити частки спадкоємців в спадщині, позбавити спадщини одного, кількох чи всіх спадкоємців за законом, не зазначаючи причин такого позбавлення, а також включити до заповіту інші розпорядження, передбачені правилами\~ЦК\~про спадкування, скасувати чи змінити складений заповіт. Заповіт складений відповідно до ст. ст.\~1247, 1248 ЦК України. За правилами\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1272 ч. 3 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24\~постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення\~додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Померла [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на позивача. Згідно відповіді приватного нотаріусу Березівського нотаріального округу Одеської області Дучко В. М. №444/01-16 від 02.10.2024 року спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Враховуючи наведене, з метою реалізації волевиявлення померлої, беручи також до уваги, що відповідачі визнали позов та таке визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами та задовольняє позовні вимоги. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved