Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та пояснили, що 21.06.2023р. близько 19.20год в [ADDRESS] перебуваючи в громадському місці відповідач [PERSON] розбив вікно в житловому будинку позивачки за допомогою каміння, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян. Постановою Косівського районного суду від 12.09.2023р. відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та йому призначенно стягнення у вигляді штрафу. 21.06.2023р. погодні умови були не дуже сприятливі та позивачка змушена була відчувати дискомфорт у зв`язку з пошкодженням вікна та зниженням температури повітря. Крім цього, [PERSON] перенесла великі нервові потрясіння, страх та страждання, оскільки не маючи жодних конфліктів, змушена була пережити посягання на свій спокій та цілісність майна, яке захищається чинним законодавством. А тому, беручи до уваги перебування позивачки у стані стресу та нервозності, внаслідок неправомірних дій відповідача, з урахуванням вимог розумності та справедливості, нею визначено розмір компенсації моральної шкоди в сумі 20 000грн. Просять позов задоволити та стягнути з відповідача визначену позивачкою моральну шкоду, внаслідок вчинення ним протиправних дій. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивачкою не доведено, що їй спричинена саме моральна шкода. Даний конфлікт виник через неприязні відносини із сусідкою [PERSON] , яка першою почала кидати каміння у свого сусіда [PERSON] . А тому, будь-які докази спричинення відповідачем моральної шкоди відсутні. Просить в позові відмовити, оскільки відшкодування моральної шкоди позивачці у визначеній нею сумі 20 000грн. є безпідставним та надуманим. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як встановлено в судовому засіданні 21.06.2023р. близько 19.20 год в [ADDRESS] перебуваючи в громадському місці відповідач [PERSON] розбив вікно в житловому будинку позивачки [PERSON] за допомогою каміння, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян. Згідно постанови Косівського районного суду від 12.09.2023р. відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та щодо нього застосовано стягнення у вигляді штрафу 51грн. Вказана постанова суду вступила в законну силу. Відповідно до матеріалів справи видно, що під час розгляду даної цивільної справи, представником відповідача, адвокатом Бойчуком Л. було подано апеляційну скаргу на постанову суду від 12.09.2023р., яка постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.06.2024р. повернута апелянту Бойчуку Л.А. та йому відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 12.09.2023р. щодо [PERSON] . Тобто, факт наявності вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягало в розбитті скла в житловому будинку позивачки [PERSON] за допомогою каміння є доведеним та ніким не оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, внаслідок вчинення вище вказаних дій відповідачем, позивачка перенесла моральні страждання, оскільки являючись особою пенсійного віку, перенесла страх та нервові потрясіння, переживаючи посягання на свій спокій та цілісність майна у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] щодо неї. Крім цього, [PERSON] перебувала на лікуванні та витратила кошти на придбання ліків, а тому не має можливості відновити вікна, які були пошкоджені [PERSON] . Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є здоров`я, життя, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3, 4 постанови від 31.03.1995 № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Також відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 зі змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, в питанні, чи мали місце певні дії та чи вчинені вони певною особою, суд виходить зі змісту постанови Косівського районного суду від 12.09.2023р., якою встановлено факт конкретних дій вчинених відповідачем відносно [PERSON] . Тобто, очевидним є те, що дії відповідача були неправомірними та між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок, зокрема є вина [PERSON] у вчиненому. Вирішуючи спір в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із того, що позивачкою доведено факт спричинення їй душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Доводи сторони представника відповідача щодо відсутності відповідних доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки факт заподіяння такої шкоди є очевидним і не потребує будь-яких додаткових засобів доказування. Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує глибину душевних страждань позивачки, а тому вважає за доцільне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., що відповідатиме вимогам розумності і справедливості, яку слід стягнути із відповідача на користь позивачки. А тому, відшкодування моральної шкоди в даному розмірі, на думку суду, буде адекватним і співмірним із спричиненою позивачці моральною шкодою, відповідає глибині та тривалості її моральних страждань та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивачки за рахунок відповідача. Таким чином, враховуючи наведені обставини, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду, внаслідок протиправних дій в розмірі 10 000 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1167 ЦК України та

Outcome: approved