Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір № 370 від 27.12.1999 купівлі-продажу житлового будинку з відповідними надвірними спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований Лозівською філією Харківської товарної біржі. Зазначає, що 27.12.1999 року між нею та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітньої на підставі рішення № 859/2 Лозівського виконавчого комітету було укладено Договір купівлі-продажу № 370, предметом якого є житловий будинок літ. «А-1» з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу житлового будинку було зареєстровано Лозівським філіалом Харківської товарної біржі 27.12.1999 року за № 370 та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 14.01.2000 року, номер запису 4566 в книзі № 15 доп-154. Крім цього, реєстрація права власності на її ім`я на вказаний житловий будинок була проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області. Реєстрація вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п.9 договору). Крім цього, на її ім`я зареєстровано дві земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та для індивідуального садівництва, що підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (земельна ділянка, що розташована за цією ж адресою) від 24.10.2013 року за № 11463039; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:04:006:0061 від 24.10.2013 року за № 11463668; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (земельна ділянка, що розташована за цією ж адресою) від 24.10.2013 року за № 11458921; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:04:006:0062 від 24.10.2013 року за № 11459580. На теперішній час зазначений договір не є легітимним, оскільки не відповідає діючому законодавству, що позбавляє її можливості оформити права на будинок належним чином. Між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося, продавець отримав кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірний будинок, а тому є підстави вважати даний договір дійсним. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітньої [PERSON] , було укладено Договір купівлі-продажу № 370 житлового будинку літ. «А-1» з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який було зареєстровано Лозівською філією Харківської товарної біржі. Реєстрація вказаного договору купівлі-продажу здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п. 9 договору). Реєстрація права власності на ім`я позивачки на спірний будинок була проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2023 року, за індексним номером 346653124. Крім цього, на ім`я позивачки зареєстровано дві земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та для індивідуального садівництва, що підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (земельна ділянка, що розташована за цією ж адресою) від 24.10.2013 року за № 11463039; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:04:006:0061 від 24.10.2013 року за № 11463668; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (земельна ділянка, що розташована за цією ж адресою) від 24.10.2013 року за № 11458921; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6311000000:04:006:0062 від 24.10.2013 року за № 11459580. Відповідно до ч. 1 ст.\~58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки договір було укладено у 1999 році, то до цих правовідносин має бути застосовано законодавство, яке діяло на той час, тобто Цивільній Кодекс УРСР 1963 року. Згідно ст.\~227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно ст.\~15\~Закону України\~«Про товарні\~біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.\~Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, спеціальним законом не встановлено обов`язкової вимоги щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які були укладені за результатами проведення біржового аукціону та зареєстровані на біржі. Згідно п. 1.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб", затвердженої наказом Державного\~комітету будівництва,\~архітектури та\~житлової політики\~України №121\~від 09.06.98 (в редакції чинній на час укладення договору), передбачено, що державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Згідно з тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року, підприємства бюро технічної інвентарізації здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 за №1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Судом встановлено, що позивачка,

Outcome: approved