Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 грудня 1999 року між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони був укладений договір № 99/С-0166 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] . Вищевказаний договір було укладено відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України «Про товарну біржу», на Одеській універсальній\~баржі «Вітязь»та зареєстровано право власності в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 19.01.2000року за реєстровим номером 227 у реєстровій книзі 70доп на стор.103. Правочин сторонами виконано у повному обсязі, а саме відповідачем було звільнено квартиру, він знявся з реєстраційного обліку, передав покупцям ключі. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне її майно, у тому числі і на 1/10 частину вищезазначеної квартири. [PERSON] постійно проживала до дня смерті, як член сім`ї, в квартирі, але офіційно не була зареєстрована у ній. Разом із померлою [PERSON] постійно проживала і позивачка (племінниця) [PERSON] . При зверненні позивача до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини, її було відмовлено з тих підстав, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору, пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, та не надано підтвердження проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, рекомендовано позивачу звернутися до суду. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна № 99/С-0166, а саме квартири [ADDRESS] , укладений відповідно з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний номер 227 у реєстровій книзі 70доп на стор.103, 19.01.2000року, що відбувся між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони, а також встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 червня 2024 року витребувано у державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори м.Одеси, належним чином завірену копію спадкової справи № 13с/2024, заведеної після смерті [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року, за клопотанням представника позивача, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2024 року закрито підготовче\~провадження та\~призначено до\~судового розгляду\~по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Ворсуляк М.С. надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у їх з позивачем відсутність в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був сповіщений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також за останнім відомим місцем реєстрації. Згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Представник третьої особи Одеської універсальої біржи «Вітязь» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Треті особи,[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність. Проти заявлених позовних вимог не заперечують. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що 29 грудня 1999 року, між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна №99/С-0166, а саме: квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу 10.06.1991 року. Вищевказаний договір було укладено відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України «Про товарну біржу», на Одеській універсальній\~баржі «Вітязь»та зареєстровано право власності в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 19.01.2000року за реєстровим номером 227 у реєстровій книзі 70доп на стор.103. При укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни договору, що слідує з його тексту. Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі, так як це не суперечило законодавству того часу. Покупці, свої обов`язки за договором виконали, сплативши вказану в договорі суму відповідачу. Після укладення договору, відповідач виселився з квартири в зазначений договором строк та знявся з реєстраційного обліку. Після підписання договору покупці сплачували всі комунальні послуги, володіли та користувалися даною квартирою. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Позивач вказує на те, що [PERSON] постійно проживала до дня смерті як член сім`ї в квартирі, але офіційно не була зареєстрована у ній, вона була тіткою позивача (сестрою її батька). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі і на частину вищезазначеної квартири. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М. відкрита спадкова справа №13с/2024 щодо майна, що залишилося після смерті [PERSON] . Листом державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з тих підстав, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору, пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, та не надано підтвердження проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку із чим рекомендовано позивачу звернутися до суду. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47\~ЦК\~УРСР\~в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209\~ЦК\~України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до наданої відповіді Державному нотаріусу з КП «БТІ ОМР» від 13.02.20143 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за фізичними особами: [PERSON] , - 3/10 частини, [PERSON] - 2/10 частини, [PERSON] - 1/10 частина, [PERSON] 2/10 частини, [PERSON] - 1/10 частини, [PERSON] 1/10 частина на підставі договору купівлі-продажу № 99/С-0166 від 29.11.1999 року. Таким чином, 1/10 частини квартири, придбана за життя [PERSON] за дійсним правочином. Факт спільного проживання позивачки з спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження матеріалами справи, зокрема також показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які буди допитані у судовому засіданні. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , являється сусідкою позивачки. Вона проживає за вказаною адресою з 1986 року, раніше в цій квартирі проживав [PERSON] , який продав квартиру позивачці та її сім`ї, та виїхав в Ізраїль. [PERSON] в`їхала в квартиру разом з усіма, її доглядали, позивачка проживала з нею однією сім`єю до дня її смерті. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , являється сусідкою позивачки. Знає сім`ю позивачки з 2000 року. Раніше в квартирі, де проживає позивачка, проживала інша сім`я, вони продали квартиру позивачці, та переїхали в Ізраїль. Померла [PERSON] проживала разом із позивачкою та її сім`єю, вона була лежачею, її доглядали. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що зо проживає за адресою: [ADDRESS] з 1986 року. З початку 2000 року знає позивача та її сім`ю. Також він знав [PERSON] , який продав їм квартиру. Померла [PERSON] проживала разом із позивачкою та її сім`єю з самого початку, як вона купили квартиру, та по день своєї смерті. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS] , являється зятем позивачки. З 2002 року він проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачкою, та всією сім`єю. [PERSON] проживала разом із усіма в цій квартирі, по день своєї смерті. Відповідно до положень\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до копії спадкової справи № 13с/2024, заведеної державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Восуляк А.М. від 15.01.2024 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається про те, що із заявою про прийняття спадщини звернулася лише [PERSON] . Заповіту [PERSON] не залишила, а отже, спадкування здійснюється за законом. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися, на спадщину не претендують, що вбачається зі поданих до суду заяв. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року справа № 205/2102/19-ц. Дослідивши подані документи, суд вважає встановленим факт, що позивачка та [PERSON] , яка померла [INFO] проживали однією сім`єю на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту позивачці необхідно для прийняття спадщини. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved