Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

В червні 2024 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , в сумі 5600 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбу дитина проживає з позивачкою. [PERSON] встановлено діагноз: недорозвинена в/ч, дистонія, порушення функцій, травматологічний періодонтит. Відповідно до актів виконаних робіт за період з 07.09.2022 по 29.05.2024 син сторін отримав стоматологічні послуги загальною вартістю 11 200, 00 гривень. Оскільки, з батьком дитини не вдалось досягнути домовленості щодо відшкодування понесених витрат, позивачка просить суд стягнути 5600, 00 гривень з відповідача. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 08.11.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. Позивачка у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, звернулася до суду з заявою в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників\~справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. В порядку 280-281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 10.09.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2013 шлюб між [PERSON] до\~ [PERSON] розірвано. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. В позовній заяві позивачка просить суд стягнути з [PERSON] понесені додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , в сумі 5 600, 00 гривень. На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивачкою надано Акти виконаних робіт щодо отримання стоматологічних послуг в "Morozov clinic" на загальну суму 11 200, 00, з яких 5600, 00 просить стягнути з відповідача як відшкодування понесених додаткових витрат на дитину. Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (статті 77-80 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачкою докази в розумінні сімейного законодавства України є належними та допустимими, підтверджують факт понесення позивачкою додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а відтак, позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved