Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

10.10.2024 згідно вхідної реєстрації кореспонденції представник позивача звернувся до суду, із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 19.02.2005 між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося. З квітня 2022 позивач разом з дітьми перебуває за межами України і на даний час тимчасово проживає у Республіці Польща, де працює, а діти навчаються. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.03.2024 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.04.2023 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 09.03.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] дитині [PERSON] виповнилося 18 років. Зазначає, що відповідач як батько дітей, зобов`язаний брати участь у матеріальному забезпеченні сина, який є дитиною з інвалідністю, оскільки останній має постійний дохід від здійснення підприємницької діяльності, та грошове забезпечення у зв`язку із проходженням служби у Збройних Силах України. Вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-3). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.10.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 11-12). Ухвалою суду від 14.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 15-16). 05.12.2024 адвокат Парфан Т.Д., подав до суду заяву, в якій зазначив, що зважаючи на узгоджену сторонами позицію позивач вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів в розмірі 1/6 усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просив судове засідання провести без участі позивача та її представника. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява в якій, просила позов задоволити частково у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2012 Виконкомом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] народився [INFO] . Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 06.12.2019, [PERSON] , 2012 року народження, є дитиною з інвалідністю, законним представником якого є [PERSON] , 1980 року народження (а.с. 5). Згідно з копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2024 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зазначені аліменти стягувати з 09.03.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, допущено негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів (а.с. 6-8). Положеннями\~ст. 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.\~1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частинами першою та другою\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3 196 гривень. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до інформації із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 16.02.2023 ФОП [PERSON] , зареєстрований з 04.07.2016, основний виді діяльності: роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Представник відповідача не заперечувала щодо стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до копії витягу з наказу військової частини [NUMBER] (по стройовій частині), від 05.03.2022 №53, старшого солдата [PERSON] , з 05.03.2022 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду. Згідно копії довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України від 20.09.2024 №2373/Кп, виданої командиром ВЧ [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , з 11.03.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Дитина проживає з матір`ю. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, бере участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Відтак, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що у сторін є ще одна спільна дитина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на сина сторін - [PERSON] в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернулась із позовом до суду, з 10 жовтня 2024 року. Роз`яснити сторонам, що у відповідності до ч.1ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1ст.196\~СК України). Згідно із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі та

Outcome: approved