Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~вищевказаним позовом до [PERSON] , який в ході розгляду справи уточнила, подавши відповідну заяву. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 21.08.1999 зареєструвала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем протягом тривалого часу не ведуть спільного господарства. Підставами для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів та поглядів на життя, і як наслідок, втрачені почуття любові один до одного, взаєморозуміння та взаємоповага. Вважає, що їх шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення та\~збереження шлюбу\~є неможливим, у зв`язку з чим наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано 21 серпня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис № 28. Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилося двоє дітей. На даний час донька [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою. Друга донька - [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.04.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції в Одеській області. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved