Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

18.09.2024 представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») звернувся з зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗПОЗИКА» заборгованість за договором №409949-КС-001 про надання кредиту від 03.10.2021 у розмірі 27670,95 грн, а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Вимоги вмотивовані тим, що 03.10.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №409949-КС-001, що був укладений в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України\~«Про електронну\~комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Відповідно до умов договору товариство надало [PERSON] кредит у розмірі 14000,00 грн на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86796429% за кожен день користування кредитом. Також 21.12.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №409949-КС-001, відповідно до якої товариство надало відповідачці додатково кредит в сумі 7000,00 грн, комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту складає 1050,00 грн. Однак відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, лише частково сплатила кошти, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 16.08.2024 складає 27670,95 грн, з яких: 12527,43 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту; 15143,52 грн суми прострочених платежів по процентах; 0,00 грн суми прострочених платежів за комісією, що і стало підставою звернення до суду. 24.09.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, про причину неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що 03.10.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», було укладено договір про надання кредиту №409949-КС-001, відповідно до умов якого ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає [PERSON] грошові кошти в сумі 14000,00 грн на строк 24 тижні, тобто до 20.03.2022, зі сплатою процентів за користування кредитом. Сторонами було погоджено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,86796429% в день, а також комісію за надання кредиту у розмірі 2100,00 грн (а.с. 22-27). Відповідно до п. 2 договору про надання кредиту, протягом строку процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 договору про надання кредиту встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. До укладення кредитного договору, 03.10.2021 [PERSON] підписано також паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 20-21). Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №409949-КС-001 від 03.10.2021 в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, з якої вбачається, що 03.10.2021 о 15.42 год. клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС, зайшов у особистий кабінет, ознайомився про доступні продукти товариства, отримав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором G-5570. Одноразовий ідентифікатор направлявся відповідачці шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер, який вказувався нею при реєстрації на сайті. Відповідачка підписала договір одноразовим ідентифікатором G-6849 03.10.2021 о 15.52 (а.с. 34). З квитанції від 03.10.2021 №449594454 вбачається, що 03.10.2021 ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачці на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) (а.с. 36), 14000,00 грн відповідно до кредитного договору №409949-КС-001 (а.с. 36 зворот). 21.12.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту №409949-КС-001, відповідно до умов якого кредит збільшується на 7000,00 грн, продовжено строк кредиту на 79 днів, тобто до 07.06.2022, комісія за зміну умов договору 1050,00 грн (а.с. 30-33). Пунктом 7 додаткової угоди встановлено новий графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. До укладення додаткової угоди №1, 21.12.2021 [PERSON] підписано також паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 28-29). Укладення додаткової угоди №1 підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронної додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №409949-КС-001 від 03.10.2021, відповідно до якої паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-3717, додаткова угода підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9898 (а.с. 35). З квитанції від 21.12.2021 №473502042 вбачається, що 21.12.2021 ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачці на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у анкеті клієнта (а.с. 36), 7000,00 грн відповідно до додаткової угоди від 21.12.2021 до кредитного договору №409949-КС-001 (а.с. 37). З виписки по банківській картці № [NUMBER] , яка емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), вбачається, що 03.10.2021 та 21.12.2021 на картку відповідачки надійшли 14000,00 грн та 7000,00 грн надіслані ТОВ «БІЗПОЗИКА» відповідно до договору про надання кредиту та додаткової угоди №1 до нього (а.с. 65-66). Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст.ст. 628, 629\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 1 ст.\~205\~ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з вимогами ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції, визначені Закон України «Про електронну комерцію». З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою [PERSON] здійснено відповідний алгоритм дій, спрямований на укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього, виконанням яких вона підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі необхідні умови, відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору, повідомлення ним у встановленій законом формі позичальника про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України, та отримання [PERSON] кредитних коштів. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості, тобто своїми діями підтвердила свою згоду з умовами укладеного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №409949-КС-001 від 03.10.2021 та довідки про стан заборгованості [PERSON] станом на 06.08.2024 має заборгованість у розмірі 27670,95 грн, з них: заборгованість за кредитом 12527,43 грн, заборгованість за відсотками 15143,52 грн, заборгованість по комісії 0,00 грн (а.с. 11-19). Розмір заборгованості та розрахунок боргу відповідачкою не спростований, доказів погашення заборгованості суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved