Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Адвокат Книш С.В., від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки користь позивача заборгованість у розмірі 12\~400,00 доларів США, покликаючись на невиконання останньою взятих на себе зобов`язань. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 08 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником відповідачки адвокатом Васечком Ю.А. подано відзив на позовну заяву, в якому позов визнають частково, а саме у сумі 258\~562 грн, мотивуючи, що відповідачем частково погашено позику у сумі 67\~798,00 гривень. Зазначає, що умовами договору чітко передбачено надання грошей в позику в національній валюті, а тому і стягнення має відбуватись в національній валюті, що узгоджується із постановами Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 757/21343/15-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 301/2052/18. Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року задоволено клопотання відповідача та витребувано в Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» інформацію про власника карткового рахунку № [NUMBER] та чи було зараховано на вказаний картковий рахунок № [NUMBER] такі грошові перекази: 29 999,00 грн відповідно до дублікату чеку (платіжна інструкція P24A2234705234C6754 від 09.05.2022); 29 999,00 грн відповідно до дублікату чеку (платіжна інструкція P24A2234703894С3401 від 09.05.2022); 7 800,00 грн. відповідно до дублікату чеку (платіжна інструкція P24A223470999309178 від 09.05.2022). Учасники справи у судове засідання призначене на 11:00 год 05 грудня 2024 року не з`явилися, скористалися правом, наданим ч.3\~ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється за вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12, 81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст.263 ЦПК України). У відповідності до п.1 ч.2\~ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За умовами ст.ст.526,\~530, 629 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). За вимогами ч.1 ст.1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та відповідачем, 26 жовтня 2021 року укладено договір позики у формі розписки та відповідачу надано кошти у сумі 326\~360,00 гривень, що на день отримання складає в еквіваленті 12\~400,00 доларів США, які остання зобов`язувалася повернути до 15 березня 2022 року. У даному випадку діє презумпція правомірності правочину (ст.204 ЦК України), яка не спростована, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом установлено та визнається сторонами, що позивачем умови укладеного договору виконано, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала та позику у повному розмірі не повернула, відтак має перед позивачем борг у сумі 10\~082,51 доларів США. При визначенні вказаного боргу суд ураховує, що на виконання договору позики відповідачкою 09 травня 2022 року частково погашено заборгованість у сумі 67\~798,00 грн, що відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 2\~317,49 доларів США (29,2549 грн за 1 долар США), що підтверджується дублікатами чеків (платіжні інструкції P24A2234705234C6754; P24A2234703894С3401 P24A223470999309178 від 09 травня 2022 року) та витребуваною інформацію з АТ «УКРСИББАНК» від 14 серпня 2024 року. Ураховуючи, що позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті та обов`язковості договору для сторін, доводи позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу у сумі 10\~082,51 грн доларів США. є підставними та позов підлягає частковому задоволенню. Позивачем не доведено стягнення суми боргу в іншому розмірі чи наявність у сторін інших зобов`язань, на виконання яких відповідачкою було добровільно перераховано грошові кошти у сумі 67\~798,00 гривень. Посилання представника відповідача на правові позиції, висловлені у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 757/21343/15-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 301/2052/18, є неприйнятними, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц виходила з того, що частина друга\~статті 533 ЦК України\~допускає можливість визначення грошового зобов`язання в еквіваленті визначеному в іноземній валюті та в такому випадку сума, що підлягає сплаті за таким зобов`язанням визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти. Постанова від 16 листопада 2022 року у справі № 301/2052/18 винесена за інших фактичних обставин, які не є релевантними у даній справі. У порядку ст.141\~ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 3\~951,87 грн судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved