Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. Позовна заява мотивована тим, що 16 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено запис за №2 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 16 липня 2016 року. Після державної реєстрації шлюбу Відповідач отримала прізвище чоловіка - [PERSON] . Починаючи з 2021 року Позивач та Відповідач спільно не проживають. Відповідач переїхала на постійне місце проживання до м. Мелітополь, Запорізької області. 08 листопада 2021 року Відповідач добровільно надала Позивачу заяву про згоду на розірвання шлюбу в судовому порядку, що посвідчена приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г., зареєстровано в реєстрі №4395. В подальшому Відповідач переїхала до своїх батьків до с. Ярославка, Білгород - Дністровського району Одеської області. Актом обстеження від 15.09.2023 року та довідкою виданої виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради від 13.09.2023р. за №74/03-06-09 підтверджується, що Відповідач в с. Дослідницьке не проживає з 2021 року. 25 грудня 2023 року шлюб між Позивачем та Відповідачем був розірваний на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/10738/23. Підставою звернення з позовом до суду було те, що Позивач та Відповідач починаючи з 2021 року, як подружжя спільно не проживали. Як стало відомо Позивачу у Відповідача в листопаді місяці 2022 року народилася дитина від іншого чоловіка з яким Відповідач проживає без реєстрації шлюбу. Позивач з початку збройної агресії російської федерації на території України 24 лютого 2022 року виїхав до Польщі і до України не повертався, з Відповідачем не зустрічався. При цьому, у Свідоцтві про народження дитини виданого Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Серія [NUMBER] від 20 січня 2023 року (актовий запис №13) батьком дитини [PERSON] записаний Позивач - [PERSON] . Враховуючи, що Позивач з березня місяця 2022 року перебував за межами України, а дитина народилася [INFO] відповідно, Позивач не може бути біологічним батьком дитини. Відповідач при внесенні недостовірних відомостей до актового запису про народження дитини діяла неправомірно оскільки не повідомила Позивача про запис його батьком дитини чим порушила цивільні права Позивача, що власне і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач не надавав Відповідачу згоди записувати його батьком дитини та не має наміру реалізовувати обов`язки батька по відношенню до цієї дитини на майбутнє оскільки не визнає себе батьком цієї дитини. Рух справи в суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2024 провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2024 визнано явку відповідача [PERSON] обов`язковою. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2024 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Каденко А.С. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено запис за №2 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 16 липня 2016 року. Після державної реєстрації шлюбу Відповідач отримала прізвище чоловіка - [PERSON] ./а.с.17/ Починаючи з 2021 року Позивач та Відповідач спільно не проживають. Відповідач переїхала на постійне місце проживання до м. Мелітополь, Запорізької області. 08 листопада 2021 року Відповідач добровільно надала Позивачу заяву про згоду на розірвання шлюбу в судовому порядку, що посвідчена приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г., зареєстровано в реєстрі №4395./а.с.20/ В подальшому Відповідач переїхала до своїх батьків до с. Ярославка, Білгород -Дністровського району Одеської області. Актом обстеження від 15.09.2023 року та довідкою виданої виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради від 13.09.2023 року за №74/03-06-09 підтверджується, що Відповідач в с. Дослідницьке не проживає з 2021 року. 25 грудня 2023 року шлюб між Позивачем та Відповідачем був розірваний на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/10738/23./а.с.18/ Позивач з початку збройної агресії Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року виїхав до Польщі і до України не повертався, з Відповідачем не зустрічався. При цьому, у Свідоцтві про народження дитини виданого Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), Серії [NUMBER] від 20 січня 2023 року (актовий запис №13) батьком дитини [PERSON] записаний Позивач - [PERSON] ./а.с.22/ Позивач зазначає, що він з березня місяця 2022 року перебував за межами України, а дитина народилася [INFO] , відповідно Позивач не може бути біологічним батьком дитини. Відповідач при внесенні недостовірних відомостей до актового запису про народження дитини діяла неправомірно оскільки не повідомила Позивача про запис його батьком дитини чим порушила цивільні права Позивача, що власне і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач не надавав Відповідачу згоди записувати його батьком дитини та не має наміру реалізовувати обов`язки батька по відношенню до цієї дитини на майбутнє оскільки не визнає себе батьком цієї дитини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першоїстатті 123 цього Кодексу Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно дост. 136 СКоспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оскаржених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитини. Відповідно до ч. 2ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч.2ст. 136 СК України). Відповідно до п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття122,124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),- шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно з ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.263ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved