Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

16.08.2024 року від представника позивача адвоката Синюка Станіслава Леонідовича до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зазначена позовна заява. У прохальній частині позову, представник просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 7113,07 грн», витрати по оплаті судового збору, в розмірі 3028,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10 березня 2021 року між позивачем та ПАТ «Прогрес» укладено поліс № АР/5074825 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Сіtroen Berlingo», н.з. [NUMBER] . 22 вересня 2021 року у м. Дніпро, поблизу другої ЛЕП від Південного мосту відбулася ДТП за участю страхового автомобіля «Сіtroen Berlingo», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням останнього. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2021 ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем. 06 жовтня 2021 року до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом звернувся [PERSON] та повідомив, що внаслідок вищевказаної ДТП було автомобіль «ВАЗ», н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту про №Б18102102 про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ-211140, н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 8535,68 грн з ПДВ, 7113,07 грн без ПДВ. Позивач на підставі заяви [PERSON] виплатив останньому страхове відшкодування в розмірі 7113,07 грн. Проте на момент подання даної позовної заяви кошти відшкодовані не були, що і стало підставою звернення до суду. Також позивачем подано заяву про стягнення понесених судових витрат, відповідно до якої просить стягнути з відповідача фактично понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. (а.с. 2-4, 43-44). Від відповідача [PERSON] , повідомленого належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містить конверт, повернутий поштою з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання» (а.с. 60). Також суд\~завчасно (04.11.2024\~року)\~повідомляв відповідача,\~шляхом оголошення\~на сайті\~«Судова влада\~України» (а.с.\~61).\~Отже,\~відповідно до\~ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України,\~з опублікуванням\~оголошення про\~виклик відповідач\~вважається повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~у зв`язку\~з чим\~суддя вважає\~можливим застосувати\~положення ст.\~280\~ЦПК України\~та розглянути\~справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч. 2-6 ст.\~19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 24 вересня 2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 41). За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.03.2021 між ПрАТ СК «Граве Україна» та ПАТ «Прогрес» було укладено поліс № АР/5074825 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Сіtroen Berlingo», н.з. [NUMBER] (а.с. 13). Як вбачається з постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2021 року, [PERSON] , [INFO] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення постанови становить 3400,00 грн., стягнуто судові витрати. Відповідно до зазначеної постанови 22 вересня 2021 року о 09 годині 44 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем Citroen-Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись за адресою: м. Дніпро, поблизу другої ЛЕП від Південного мосту, з`їзд на лівий берег, під час зміни напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого змусив водія [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ 211140, реєстраційний номер [NUMBER] , різко змінити швидкість та напрямок руху, створивши останньому аварійну ситуацію, який скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді металевого відбійника, чим порушив п.\~10.1\~ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Внаслідок здійсненої дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ВАЗ 211140, реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Крім того, 22 вересня 2021 року о 09 годин 44 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем Citroen-Berlingo, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись за адресою: м. Дніпро, поблизу другої ЛЕП від Південного мосту, з`їзд на лівий берег, став учасником дорожньо-транспортної пригоди з місця якої поїхав, до поліції не повідомив, чим порушив п.\~2.10\~ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.\~122-4\~КУпАП (а.с. 19). Таким чином вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП є доведеною у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 33.1.4. ст.\~33\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, необхідно письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Так, 06 жовтня 2021 року до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом звернувся [PERSON] та повідомив, що внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль ВАЗ 21114 н.з. [NUMBER] (а.с. 13 з обороту - 14). 18 жовтня [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП (а.с. 29). Складено протокол огляду транспортного засобу (а.с. 25). Відповідно до звіту №Б18102102 про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ 211140, н.з. [NUMBER] , збиток складає 8535,68 грн (а.с. 20 з обороту 24 з обороту); Відповідно до калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 211140, н.з. [NUMBER] складає 9650,08 грн. (а.с. 26). Страховим актом № 10.90050845.1/KOS визначено розмір страхового відшкодування 7113,07 грн (а.с. 31 з обороту). Відповідно до платіжного доручення № 1208109650 від 08 грудня 2021 року, позивачем було сплачено [PERSON] суму 7113,07 грн. за оплату послуг, призначення платежу виплата страхового відшкодування (а.с. 32). Представник позивача направляв відповідачу регресну вимогу від 15.08.2024 року на суму 7113,07 грн. (а.с. 32 з обороту). В той же час, станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимоги позивача відсутні. Між позивачем\~та Адвокатським\~бюро «Синюк\~та партнери» 22.07.2024 укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 9-11). Відповідно до детального опису робіт виконаних для надання правової допомоги від 07.10.2024 загальна вартість надання професійної\~правової допомоги\~складає 4000,00\~грн та\~включає консультації\~ 1\~година,\~вартість 1000\~грн,\~підготовчі дії\~ 1\~година,\~вартість 1000\~грн,\~підготовка та\~подання позовної\~заяви до\~суду \~2\~години,\~вартість 2000\~грн. (а.с. 50). Відповідно до акту виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 27 від 22.07.2024 витрати на правову допомогу (гонорар) у справі № 206/4782/24 становлять 4000 грн. (а.с. 55). Відповідно до платіжної інструкції № 1057 платником ПрАТ СК «Граве Україна» перераховано отримувачу АБ «Синюк та партнери» 110395,00 грн (а.с. 56). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Частинами 1, 2, 3 ст.\~22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частинами 1, 2 ст.\~1187\~ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Згідно п. 21.4. ст. 21 Закону, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що у позивача після сплати страхового відшкодування виникло право подати регресний позов до відповідача на відшкодування витрат у розмірі 7113,07 грн., а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи міститься квитанція від 12.09.2024 року на суму 3028,00 грн., як факт підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт та не є співмірною зі складністю справи, її обсягом, виходячи з наступного. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позовна заява, складена представником позивача не потребує поглиблених знань в юриспруденції та такою, що має багато аналогів в українській судовій практиці. Сума відшкодування шкоди в порядку регресу в даній справі становить 7113,07 грн, а сума витрат на правничу допомогу про відшкодування якої заявляє позивач 4000, що складає 56,23% відсотків від суми стягнення. Справа розглядається в порядку спрощеного судового провадження без виклику сторін, при цьому представник позивача не подав будь-якої заяви про розгляд справи за участю (викликом) сторін, очевидно не вважаючи справу достатньо складною, щоб давати особисті пояснення. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає суму витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. такою, що є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, що підтверджується вищевказаними доказами, з урахуванням того, що адвокатом складено типовий позов, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved