Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

25.10.2024 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що\~ [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що постійно мешкала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є син [PERSON] та донька [PERSON] . До складу спадкового майна померлої входять дві земельні ділянки, які належали їй на праві власності, а саме: земельна ділянка, площею 4,81 га, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0004, що розташована на території Званівської сільської ради Бахмутського району (до змін Артемівського району), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, площею 5,47 га, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0003, що розташована на території Званівської сільської ради Бахмутського району (до змін - Артемівського району), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 08.04.2022 року позивачі в зв?язку із збройною агресією росії проти України та введенням 24.02.2022 року воєнного стану в Україні, перемістилися до м. Дніпро. В травні 2022 року позивачі звернулися до нотаріуса в м. Дніпро для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, нотаріус повідомила позивачам, що в зв?язку із воєнним станом в Україні реєстри не працюють, вона не може прийняти заяву про прийняття спадщини і що строки прийняття спадщини продовжено до закінчення воєнного стану. В квітні 2024 року позивачі перемістилися із м. Дніпро до Черкаської області, де стали на облік як внутрішньо переміщені особи. Про зміни в законодавстві щодо строків прийняття спадщини обізнані не були. У вересні 2024 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І. П. із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері. 03.10.2024 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І. П. позивачам було видано Постанову за вих. № 518/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв?язку із пропуском позивачами 6 місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі пропустили встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися в суд з позовом для визначення їм додаткового строку для прийнятя спадщини. Позивачі вважають, що пропустили строк подачі заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату з поважної причини. 24 лютого 2022 року в України оголошено воєнний стан і позивачі були впевнені в тому, що строки для прийняття спадщинина даний час зупинено до закінчення воєнного стану, після чого вони зможуть оформити свої спадков права. Крім того позивачі після введення в України воєнного стану перемістилися з місця постійного проживання в зв`язку з веденням активних бойових дій в Донецькій області, неодноразово змінювали місце проживання. Протягом 2023 року позивач 2 проходила оперативне встручання та курс лікування (хіміотерапія) в зв`язку із онкозахворюванням, що також стало перешкодою у вчиненні будь-яких дій, пов`язаних з прийняттям спадщини. З огляду на викладене, позивачі відповідно до ст. 1272 ЦК України звертаються до суду з пзовом про визначення їм додаткового строку для подання в органи нотаріату заяви про прийняття спадщини. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 28.10.2024 року відкрив провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначив по вказаній справі підготовче судове засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 11.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області Козаренко Н. Ю. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає, що загалом пропущення громадянами 6-ти місячного строку для подання заяв про прийняття спадщини, встановлений ст.1268 ЦК України, наразі дійсно здійснено з поважних причин, оскільки з початку військової агресії російської федерації проти України 24 лютого 2022 року реалізація права громадян України на спадкування ускладнилися через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, відсутність нотаріусів на робочих місцях, проблеми зі зв`язком та транспортом, тощо. Безперечно, зазначене обмежило громадян у реалізації своїх прав у встановлений законом строк на звернення до нотаріусів із заявою про прийняття спадщини, у тому числі із тих причин, що громадяни (спадкоємці) бояться переміщуватися через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`я, через бойові дії, спричинені збройною агресією російської федерації. Починаючи з моменту вторгнення, озброєні сили рф вели та ведуть активні бойові дії на всій території, зокрема, Донецької області, та майже кожного дня здійснювали постійні обстріли того чи іншого населеного пункту України, що входять до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Відповідач не заперечує, що ці підстави є реальними та фактичними перешкодами для звернення до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та позбавили Позивачів у цій цивільній справі можливості вчасно звернутись у встановлені законом строки до нотаріуса з відповідною заявою. Також, дійсно, відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 шестимісячний строк для прийняття спадщини чи відмови від її прийняття зупинявся. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 були внесені зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану, та цілком можливо, що позивачі не були обізнані з цими всіма змінами щодо прийняття спадщини у особливий воєнний період. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, ставлячи у пріоритет права та законні інтереси спадкоємців (арк. с. 80-89). Позивачі [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 25.11.2024 року від позивачів на адресу Дружківського міського суду Донецької області надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області Козаренко Н. Ю. у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 15.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності з точки зору допустимості, належності, об`єктивності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 04.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області (арк. с. 8). Родинні відносини [PERSON] , [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджуються: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.08.1960 року Званівським бюро РАЦС Артемівського району, згідно з яким [PERSON] народився [INFO] , про що 06.08.1960 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 56, батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (арк. с. 9); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.04.1964 року Званівською с/радою Слов`янського району Донецької області, відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO] , про що 07.04.1964 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 16, батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (арк. с. 10); -свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 13.11.1983 року Званівською с/радою Артемівського району Донецької області, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 13.11.1983 року, про що 13.11.1983 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 15. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (арк. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із спадкової маси: земельної ділянки, площею 4,81 га, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0004, що розташована на території Званівської сільської ради Бахмутського району (до змін Артемівського району), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки, площею 5,47 га, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0003, що розташована на території Званівської сільської ради Бахмутського району (до змін - Артемівського району), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 130127 від 18.08.2005 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010514800106, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] і на підставі розпорядження Артемівської райдержадміністрації від 20.07.2005 року № 467 є власником земельної ділянки площею 4,81 га у межах згідно з планом, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0004. Земельна ділянка розташована на території Званівської сільської ради Артемівського району. Цільове призначення земельної діялнки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк. с. 12). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 130126 від 18.08.2005 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010514800105, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] і на підставі розпорядження Артемівської райдержадміністрації від 20.07.2005 року № 467 є власником земельної ділянки площею 5,47 га у межах згідно з планом, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0003. Земельна ділянка розташована на території Званівської сільської ради Артемівського району. Цільове призначення земельної діялнки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк. с. 13). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.10.2015 року, посвідченим державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В. А., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві цілої частки майна [PERSON] , 1939 року народження, який помр 31.10.2011 року є його дружина: [PERSON] , [INFO] , що мешкає: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,350 га, передана для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Званівка Званівської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДН № 153533, виданого Званівською сільською радою 26 вересня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 46. Земельна ділянка розташована згідно до плану: від А до Б - землі [PERSON] , від Б до В - землі сільської ради, від В до Г - землі [PERSON] , від Г до Д - землі [PERSON] , від Д до Д - землі сільської ради. Вартість 21609,98 грн; земельної ділянки площею 5,47 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Званівської сільської ради Аретмівського райо-ну, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 130126, виданого Артемівською райдержадміністрацією 18 серпня 2005 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 010514800105. Кадастровий номер:1420983500:01:016:0003, земельна ділянка розташована згідно до плану: від А до Б землі Званівської сільської ради, від Б до А землі [PERSON] . Вартість 40123,14 грн (арк. с. 14) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14022438 підтверджується право приватної власності [PERSON] (частка 1/1) на земельну ділянку площею 5,47 га, кадастровий номер - 1420983500:01:016:0003; цільове призначення земельної діялнки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк. с. 15) [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Званівка Артемівського району Донецько області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 03.10.1995 року (арк. с 17). З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 7122-7001966655 від 19.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактчно проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] (арк. с. 19). [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Званівка Артемівського району Донецько області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 16.03.2001 року (арк. с 20). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 7102-5003247251 від 20.04.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактчно проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] (арк. с. 22). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертою комісією серія 12 ААВ № 549091 від 16.09.2021 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново (арк. с. 23). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 29.05.2024 року висновок спеціаліста (встновлений діагноз) [PERSON] рак лівої молочної залози рТN0M0 ст 2а, кл гр. 2 С/після ПТХ, оперативне лікування, ДГТ, ГТ (тамоксифен), прогресія захворювання (2020 рік легеня), після ПТХ, прогресія захворювання (05.06.2023 легені, л/в), кл. гр 2 Стан після 8 курсів ПТХ (Паклітаксел+Карбоплатін) (арк. с. 16). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 13.10.2021 року Пенсійним фондом України, вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 2 гр., загальне захворювання (арк. с. 24). 16.09.2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І. П. із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері. 03.10.2024 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І. П. видано постанову за вих. № 518/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 2 сатину спадкового майна на ім`я [PERSON] , та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна на ім`я [PERSON] , у зв?язку з тим, що спадкоємцями не надано документів на підтвердження факту прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, необхідних для вчинення нотаріальної дії ( арк. с. 6-7). Відповідно до\~статті 41 Конституції України, частини першої статті\~319, частини першої статті\~321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У роз`ясненнях, наданих у п. 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено\~ст. 1216 Цивільного кодексу України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~статті 1220 Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі\~ст. 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до вимог\~ч. 2, 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі\~ст. 1226 Цивільного кодексу України\~\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК\~України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу\~України\~ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, ч. 10 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5,\~свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.\~\~ Статтею 1297 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. \~Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про її прийняття, вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним Заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України\~ про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи підстави позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивачі посилають на те, що перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк є те, що 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан і позивачі були впевнені в тому, що строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану, після чого вони зможуть оформити свої спадкові права. Крім того позивачі після введення в Україні воєнного стану перемістилися з місця постійного проживання в зв`язку з веденням активних бойових дій в Донецькій області, неодоразово змінювали місце проживання. Протягом 2023 року позивач 2 проходила оперативне втручання та курс лікування (хіміотепарапія) в зв`язку із онкозахворюванням, що також стало перешкодою у вчиненні будь-яких дій, пов`язаних з прийняттям спадщини. Верховний суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 визначив наступне. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Наразі такий підхід є усталеним і незмінним у практиці Верховного Суду (див. постанови від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18, від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19, від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22, від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18, від 21 лютого 2024 року у справі № 760/4267/21, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22 та інші). Суд погоджується із наведеними вище правовими висновками, які не втратили своєї актуальності і застосовуються до правовідносин у даній справі. Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів`та ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.\~81,\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Обставини, за яких слід визначити [PERSON] , [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , терміном на два місяці з дня набрання рішенням законної сили, визнані відповідачем в повному обсязі. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, визнання відповідачем позову вимогам Закону не суперечить та прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК Українидокази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. \~Суд вважає, що позивачі [PERSON] , [PERSON] пропустили 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, встановлений ст. 1268 ЦК України з поважних причин, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням 24.02.2022\~року указом Президента України № 64/2022\~воєнного стану на всій території України, а також із проходженням [PERSON] оперативного втручання та курсу лікування (хіміотепарапії) в зв`язку із онкозахворюванням, що також стало перешкодою у вчиненні будь-яких дій, пов`язаних з прийняттям спадщини. Ці підстави стали перешкодою для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та позбавили позивачів можливості вчасно звернутись у встановлені законом строки до нотаріуса з відповідною заявою. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved