Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] адвокат Свинтицький І.К., звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з метою переоформлення на заявницю пенсії, яку отримував її чоловік [PERSON] , який загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, їй було роз`яснено право на зазначене переоформлення за умови приведення у відповідність правовстановлюючих документів, зокрема відомостей внесених до її паспорту серії [NUMBER] від 17.03.1998, де по - батькові зазначено « [PERSON] », в той час, як у її свідоцтві про народження серії [NUMBER] та у свідоцтві про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] виданого 10.10.1970 Пійлівською сільською радою Калуського Бюро ЗАГС Івано-Франківської області в графі по-батькові вказано - [PERSON] . З метою реалізації свого права на переоформлення пенсії , отримання страхових виплат по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів внаслідок смерті чоловіка, та отримання спадщини, їй необхідно встановити факт, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] фактично укладений з [PERSON] , що являється однією і тією ж особою. В заяві вказав, що помилка в написанні паспорта в графі «по-батькові» виникла через недбалість працівників паспортного столу під час виготовлення паспорту. Тому, на підставі до п.6 ч.1 ст.135 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи наведене, те, що іншого порядку встановлення факту шлюбних відносин між [PERSON] і [PERSON] ( [PERSON] ) не існує просить заяву задоволити. Представник заявниці [PERSON] адвокат Свинтицький І.К. в судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав, просить її задоволити з підстав наведених у заяві та встановити факт, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.10.1972 року Пійлівською сільською радою Калуського бюро ЗАГС, Івано-Франківської області, фактично укладений з [PERSON] , що являється однією і тією ж особою. Представник заінтересованої особи Калуська міська рада у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про причини неявки не повідомив. Клопотань та заяв у судове засідання не подавав. Згідно із ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявниця народилася [INFO] та в графі по-батькові вказано : [PERSON] (а.с. 10). На підставі копії свідоцтва про одруження, встановлено, що 10.10.1970 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » та в графі по-батькові вказано: [PERSON] (а.с.9). Згідно копії паспорта [NUMBER] від 17.03.1998 заявниця народився [INFO] в с.Пійло Калуського району, та в графі по-батькові вказано: [PERSON] (а.с.4-5). Відповідно до картки фізичної особи - платника податків виданої 22.02.2002 року Калуською ОДПІ заявниці присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] та в графі по-батькові вказано: [PERSON] (а.с.7). Відповідно до рішення відділу перерахунків пенсій №2 ГУПФУ заявниці щодо переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відмовлено в перерахунку пенсії. (а.с.21). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. В окремому провадженні суд розглядає заяви про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення "роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд не встановлює тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Натомість представник заявниці у даній заяві про встановлення факту, що має юридичне значення просить встановити юридичний факт про встановлення тотожності особи, що за законом не підлягає судовому розгляду. Схожого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 15.10.2020, справа № 641/1386/18 (провадження №61-19317св19). Суд аналізуючи зміст заяви та вище вказані норми вбачає, що заявниця просить встановити факт тотожності особи, а саме, що вона, вказана у свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.10.1972 року Пійлівською сільською радою Калуського бюро ЗАГС, Івано-Франківської областіє однією і тією самою особою, як зазначено в паспорті [NUMBER] від 17.03.1998 , що суперечить вимогам ст.315 ЦПК України. Крім того, з поданої заяви про встановлення факту вбачається, що метою встановлення вказаного в заяві факту є реалізації свого права на переоформлення пенсії, отримання страхових виплат по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів внаслідок смерті чоловіка, та отримання спадщини. В той же час, в якості заінтересованих осіб залучено тільки Калуську міську раду без зазначення які саме інтереси торкаються даного суб`єкта. Інших належних заінтересованих осіб заявником не залучено. Також, до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити даний факт, додаються відповідні документи, належні та допустимі докази, серед яких мають бути: 1) докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником, тощо. Жодних перелічених вище доказів чи інших доказів, що підтверджують викладені в заяві обставин, заявником до заяви не долучено, а на підставі доданих до заяви матеріалів, зокрема, копії паспорта та копії свідоцтва про реєстрації шлюбу, суд не має можливості встановити юридичний факт, який просить встановити заявник у поданій суду заяві. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у встановленні юридичного факту, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.10.1972 року Пійлівською сільською радою Калуського бюро ЗАГС, Івано-Франківської області, фактично укладений з [PERSON] , що являється однією і тією ж особою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed