Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 19 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту №031.29-08/201, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 85 000 доларів США. 21 жовтня 2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору кредиту №031.29-08/201 від 19.03.2008 року, за у мовами якої, сторони прийшли до взаємної згоди встановити відсоткову ставку у розмірі 14 процентів річних. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, в сумі 85 000 доларів США. У порушення умов договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.04.2016 року має прострочену заборгованість в розмірі 1 961 905,43 грн., що еквівалентно 75 144,39 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 604 903,36 грн., що еквівалентно 61 470,59 доларів США; заборгованості за відсотками - 357 002,07 грн., що еквівалентно 13 673,80 доларів США. У зв`язку з викладеним позивач, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором кредиту №031.29-08/201 від 19.03.2008 року в сумі 1 961 905,43 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2016 року у справі відкрито провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2016 року провадження у цій справі зупинено до вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору недійсним, яка розглядається Голосіївським районним судом м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року позов [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання правочину недійсним залишено без розгляду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.07.2020 провадження у цій справі поновлено. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2021 залучено АТ «Альфа-Банк» до участі у справі як правонаступника позивача АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою від 19.08.2021 у справі призначено судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 провадження у спарві поновлено, у зв`язку з поверненням з експертної установи на адресу суду матеріалів цивільної справи. Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 06.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, у зв`язку зі зміною найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», замінено позивача на АТ «Сенс Банк». Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.02.2024 позовну заяву АТ "Сенс Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду, яка постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2024 скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем наданий розрахунок не відповідає дійсності, докази щодо розрахунку є неналежними, позивачем не враховано умови договору, зокрема п. 4.5. Договору Кредиту, оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 07.03.2014 року, отже неналежне виконання кредитного договору відбулося 10.03.2014, то строк кредитування сплив 09.06.2014, та настав обов`язок позичальника на дострокове повернення кредиту у повному обсязі, але позивачем проценти нараховувалися до моменту подачі позову до суду, тобто до березня 2016. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 березня 2008 року між АКБ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №031.29-08/201, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 85 000 доларів США, зі сплатою 11,5 процентів річних та комісій з наступним порядком погашення суми основної заборгованості: починаючи з 10 квітня 2008 року до 10 числа кожного місяця в сумі 283 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 18 березня 2033 року (том. спр.1, а.с. 16-23). Пунктами 3.3.7, 3.3.8 Договору кредиту сторони передбачили, що позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Додатковою угодою №1 від 21 жовтня 2008 року про внесення змін до Договору кредиту №031.29-08/201 від 19.03.2008 сторони домовилися збільшити розмір процентної ставки за користування Кредитом, передбаченої п. 1.1 Договору, встановивши її на рівні 14,00 процента річних починаючи з 03.11.2008 (том спр. 1, а.с.27). Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, в сумі 85 000 доларів США, еквівалент у гривнях 429 250 грн. Факт отримання відповідачем коштів в сумі 85 000 доларів США, еквівалент у гривнях 429 250 грн., підтверджується заявою на видачу готівки № ав/9942861 (том спр. 1, а.с. 31). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 04 квітня 2016 року становить 75 144,39 доларів США, що еквівалентно 1 604 903,36 грн., яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі - 61 470,59 доларів США, що еквівалентно 1 604 903,36 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 13 673,80 доларів США, що еквівалентно 357 002,07 грн. Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. 12 серпня 2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30 листопада 2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оцінюючи заперечення представника відповідача щодо позову, суд вважає необхідним зазначити, що згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Позивачем на підтвердження розміру заборгованості надано її розрахунок, який був перевірений судом при ухваленні рішення у справі. Підстав, які б вказували на неналежність даного доказу не встановлено, будь-яких доказів зі сторони відповідача щодо неточності, недостовірності даного розрахунку не подано. Судом було задоволено клопотання представника відповідача про призначення бухгалтерської експертизи, для визначення суми заборгованості за кредитним договором №031.29-08/201 від 19.03.2008 року станом на 04.04.2016, однак експертною установою, ухвала разом з матеріалами справи повернута суду без виконання у зв`язку, зокрема, з несплатою [PERSON] вартості проведення цієї експертизи, про що було зазначено представником відповідача у судовому засіданні. Крім того, посилання представника відповідача на сплив визначеного договором строку кредитування 09 червня 2014 року на підставі п. 4.5 Договору кредиту, не заслуговують уваги, оскільки саме з цього моменту відбулася зміна строку виконання кредитного зобов`язання позичальником у повному обсязі, тому з цієї дати у позивача виникло право вимоги до відповідача з приводу виконання грошового зобов`язання. Адже у ст. 599 ЦК зазначено, що зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Після березня 2016 року проценти позивачем не нараховувалися. Станом на 04.04.2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №031.29-08/201 від 19.03.2008 року складає 75 144,39 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 1 961 905,43 грн., з них: 61 470,59 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 1 604 903,36 грн.- сума заборгованості за кредитом; 13 673,80 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 357 002,07 грн.- сума заборгованості за відсотками. Таким чином, надані банком виписки за рахунком позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальних розрахунках та не спростовано контррозрахунком відповідача. Крім того, вищевказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в гривневому еквіваленті, оскільки така позовна вимога заявлена позивачем. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 29 428,58 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: approved