Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

10.04.2024 року [PERSON] , через свого представника - адвоката Друмову Валерію Володимирівну, звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", [PERSON] , в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь [PERSON] 79584,87 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 130341,11 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи, що становить 2500,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоду у розмірі 10 000,00 грн.; покласти судові витрати позивача на відповідачів у відповідності до ст. 141 ЦПК. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що 22.08.2023 року о 21.25 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Audi А3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Винуватцем вказаної вище дорожньо-транспортної пригодиє [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого забезпечена у Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА». За відповідним повідомленням [PERSON] у ПАТ НАСК «ОРАНТА» зареєстрована страхова справа № 97182 щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Audi А3, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] звернулась до вказаного страховика з заявою про виплату страхового відшкодування додавши всі необхідні документи для прийняття відповідного рішення. 10.10.2023 року представником ПАТ НАСК «ОРАНТА» повідомлено про те, що ПАТ НАСК «ОРАНТА» пропонує [PERSON] суму страхового відшкодування за вказаною дорожньо-транспортною пригодою у сумі 62 716, 84 (без врахування франшизи у розмірі 2 500 грн). В подальшому, після направленого звернення адвокатом Друмовою В.В. до ПАТ НАСК «ОРАНТА», 23.01.2024 року [PERSON] було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 7 168, 39 грн. в межах страхової справи № 97182. Позивач вказує, що суми визначеного ПАТ НАСК «ОРАНТА» відшкодування є недостатнім з огляду на те, що в обґрунтування нарахування такого розміру доплати ПАТ НАСК «ОРАНТА» посилається на Звіт № 17-D/14/67 від 02.01.2024, який був замовлений у СОД ФОП [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 157693,44 грн., а з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 88 062, 27 грн. Враховуючи наведене, розмір страхового відшкодування, належний позивачу з урахуванням вже сплаченого ПАТ НАСК «ОРАНТА» відшкодування, становить 79584,87 грн. із розрахунку:сума завданого матеріального збитку (154480,10 грн.) - (франшиза) 2500,00 грн. - сума фактично відшкодованого страхового відшкодування (72395,23 грн.), а з [PERSON] належить стягнути різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою завданого матеріального збитку, що становить 130341,11 гривень. Просить задовольнити позов. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Васильків О.В.) від 09.05.2024 рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", [PERSON] про відшкодування шкоди.Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження.Призначити цивільну справу до судового засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Васильків О.В.) від 13.06.2024 року призначено по справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені питання: яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А3, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2023; яка вартість завданого матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу Audi А3, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2023 року. Проведення експертизи доручено судовому експерту Хоменко Владиславу Валерійовичу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача [PERSON] . Згідно розпорядження керівника апарату Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2024 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 947/12109/24. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу № 947/12109/24 було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року прийнято до розгляду цивільну справу № 947/12109/24 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", [PERSON] про відшкодування шкоди. Провадження у справі № 947/12109/24 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", [PERSON] про відшкодування шкоди було поновлено. Призначено судове засідання. 04.10.2024 року до суду надійшов висновок експерта 0108Е/24 від 03.10.2024, відповідно до якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Audi А3, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2023 року становить 282 321 (двісті вісімдесят тисяч триста двадцять одна) гривень 21 коп.; розмір матеріальних збитків завданих власнику колісного транспортного засобу Audi А3, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2023 року становить 154 480 (сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень 10 коп. 11.11.2024 року від представника відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено про те, що у висновку експерта від 03.10.2024 розрахований розмір матеріального збитку без врахування коефіцієнту фізичного зносу, зокрема представник відповідача вважає, що розмір, визначений у звіті № 17-D/14/67 від 02.01.2024року, на який відповідач посилається, як на такий, який є достовірним і підлягає застосуванню при визначенні розміру шкоди в даному випадку. Просить відмовити у задоволенні позову. В судове засідання 09.12.2024 року позивачка та її представник - адвокат Друмова Валерія Володимирівна не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, проте 09.12.2024 року представник позивачки надіслала клопотання про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, а також просила слухати справу за їх відсутності. В судове засідання 09.12.2024 року представник відповідача Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, яка була доставлена 12.11.2024 року о 23:00:56 год. В судове засідання 09.12.2024 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на його адресою, за якою він зареєстрований, відповідно до інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та яка ним була отримана. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22.08.2023 року за участю автомобілів «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] (належний [PERSON] ) та «Audi А3» (належний [PERSON] ), д.н.з. [NUMBER] , автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Винним у вчиненні вказаної ДТП є водій автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , цивільна відповідальність якого була застрахована у ПАТ НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування № 216036923. У ПАТ НАСК «ОРАНТА» зареєстрована страхова справа № 97182 щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Audi А3, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Представником ПАТ НАСК «ОРАНТА» повідомлено про те, що ПАТ НАСК «ОРАНТА» пропонує [PERSON] суму страхового відшкодування за вказаною дорожньо-транспортною пригодою у сумі 62716,84 грн. (без врахування франшизи у розмірі 2 500 грн), зокрема 23.10.2023 року суму в розмірі 65216,84 грн. було нараховано на рахунок [PERSON] . Відповідно до фактичних обставин та наданих доказів, а саме переписки з месенджеру з представником відповідача, позивач після повідомлення її про визначену суму страхового відшкодування одразу запитала про причину призначення заниженої суми страхового відшкодування, зокрема представник відповідача прийняв таку відповідь за зауваження до суми страхового відшкодування та пообіцяв передати їх до технічного відділу, а також зазначив про те, що для подальшої виплати необхідне підписання [PERSON] . Узгодження вказаної суми відшкодування. Однак повідомлень стосовно погодження суми страхового відшкодування в подальшому відповідачем здійснено не було, а 23.10.2023 року суму в розмірі 65216,84 грн. нараховано на рахунок [PERSON] . Позивач зазначає, що 18.12.2023 року на адресу ПАТ НАСК «ОРАНТА» її представником - адвокатом Друмовою В.В., було надіслано адвокатський запит № 218/23 з проханням надати відповіді на поставлені питання та надати належним чином завірені копії відповідних документів. 22.12.2023 року на електронну адресу представника позивача - [PERSON] надійшла відповідь на адвокатський запит № 218/23, у якій вказано, що цивільно-правова відповідальність водія Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216036923 від 01.08.2023 року. Відповідно до вказаного Договору страхова сума складає 160 000 грн., 2 500 грн. становить франшиза. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти (п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У зв`язку з непогодженням суми страхового відшкодування, відсутністю відповіді з боку відповідача та реалізуючи своє право [PERSON] звернулась до ФОП « [PERSON] » (Карекс груп) задля проведення власної оцінки завданого матеріального збитку пошкодженого транспортному засобу та встановлення суми відновлювального ремонту. Позивач зазначає, що представники ФОП « [PERSON] » (Карекс груп) надсилали запрошення на електронну пошту відповідача для участі у проведенні огляду пошкодженого транспортного засобу, про що свідчить відповідна копія повідомлення, однак ніхто з уповноважених осіб так і не з`явився. Звітом № 1919-11-23 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди становить 125180,90 грн., а сума відновлювального ремонту становить 219489,85 грн. 27.12.2023 року адвокатом Друмовою В.В. надіслано до ПАТ НАСК «ОРАНТА» лист з проханням здійснити перегляд суми виплаченого 23.10.2023 року [PERSON] страхового відшкодування в рамках страхової справи № 97182 з урахуванням наданого звіту № 1919-11-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Audi А3, д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого вартість матеріального збитку автомобілю Audi А3, завданого внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди становить 125180,90 грн. У відповідь на вказаний лист ПАТ НАСК «ОРАНТА» повідомило представника позивача, що наданий звіт № 1919-11-23 про оцінку колісного транспортного засобу перебуває на розгляді та про прийняте рішення буде повідомлено додатково. 23.01.2024 року [PERSON] було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 7 168, 39 грн. в межах страхової справи № 97182. В обґрунтування нарахування такого розміру доплати ПАТ НАСК «ОРАНТА» посилається на Звіт № 17-D/14/67 від 02.01.2024, який був замовлений у СОД ФОП [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 157693,44 грн., а з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 88 062, 27 грн. Відповідно до висновку експерта 0108Е/24 від 03.10.2024 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Audi А3, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2023 становить 282 321 гривень 21 коп.; розмір матеріальних збитків завданих власнику колісного транспортного засобу Audi А3, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2023 року становить 154 480 гривень 10 коп. Стосовно заперечень представника відповідача на визначений експертом розмір матеріальних збитків, викладених у письмових поясненнях у частині того, що сума визначена без врахування коефіцієнту фізичного зносу, суд зазначає, що на арк. 17 висновку експерта 0108Е/24 від 03.10.2024 детально зазначено про його врахування, а тому суд не зважає на доводи представника відповідача з цього приводу при ухваленні судового рішення. З урахуванням того, що ПАТ НАСК «ОРАНТА» вже було нараховано певну суму страхового відшкодування, то з останнього належить стягнути на користь позивача різницю між сумою завданого матеріального збитку (з вирахуванням франшизи) та сумою фактично виплаченого страхового відшкодування. Вказана сума різниці обраховується наступним чином: сума завданого матеріального збитку (154480,10 грн.) - (франшиза) 2500,00 грн. - сума фактично відшкодованого страхового відшкодування (72395,23 грн.) = 79 584 гривні 87 коп. Відтак, з ПАТ НАСК «ОРАНТА» належить стягнути різницю між сумою завданого матеріального збитку та сумою фактично виплаченого страхового відшкодування, що становить 79 584, 87 гривень. Стосовно розміру відшкодування, який необхідно стягнути з [PERSON] , то суд зазначає, що різниця між фактичним розміром шкоди (сумою відновлювального ремонту) та фактично виплаченою сумою страхового відшкодування обраховуватиметься наступним чином: сума відновлювального ремонту (282321,21 грн.) - сума завданого матеріального збитку з урахуванням франшизи (151980,10 грн.) та становитиме = 130 341 гривень 11 коп., а тому з [PERSON] належить стягнути різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою завданого матеріального збитку, що становить 130 341, 11 гривень. Висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. 7 ст. 102 ЦПК). Згідно п. 8 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. З метою визначення матеріальних збитків заподіяних власнику у випадку пошкодження колісного транспортного засобу спільним наказом Фонд держмайна України з Міністерством юстиції України від 24 листопада 2003 року за №142/5/2092 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), вимоги якої є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч. 1 ст. 103 ЦПК). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК). У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч. 5 ст. 106 ЦПК). У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 177 ЦПК). Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкод. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України). Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено (п. 6), що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.п. 9.1, 9.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 9.4 вказаного Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК). Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Вина [PERSON] встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2023 року, вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що була вчинена з його вини позивач зазнала переживань та хвилювань з приводу пошкодження належного йому майна на значну суму грошей, через пошкодження засобу для пересування вона змушена змінити звичайний уклад життя, позбавлений можливості користуватись автомобілем для своїх потреб та потреб своєї родини. Через значну суму відновлювального ремонту, позивачка станом на дату подання позовної заяв і досі не здійснила ремонт власного транспортного засобу, позаяк вона не має на це коштів. Відтак, враховуючи моральні страждання позивача, втрати нею нормальних життєвих зв`язків і того, що вчинення дорожньо-транспортної пригоди вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоду у розмірі 10 000,00 грн. підлягають частковому задовленню у сумі 5000,00 грн. 08.12.2023 року між [PERSON] , адвокатом адвокатським об`єднанням «АС» та [PERSON] було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги 118/23 та додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги, в якій встановлено фіксований розмір оплати за надання правової допомоги [PERSON] у вигляді представництва інтересів у суді першої інстанції щодо відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 22.08.2023 року, у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. 04.04.2024 [PERSON] було сплачено відповідні кошти, що підтверджується матеріалами справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК). З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial