Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

30.07.2024 представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Памірський М.А., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 477588-КС-003 про надання кредиту від у розмірі 150 437,80 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.10.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 477588-КС-003 про надання кредиту за яким позикодавець (ТОВ «Бізнес позика») надав позичальнику ( [PERSON] ) грошові кошти в сумі 42 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та комісією за надання кредиту. Відповідачем кредитні кошти отримані проте, свої зобов`язання за договором № 477588-КС-003 від 22.10.2023 ним не виконані. Внаслідок чого, станом на 22.07.2021 загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Бізнес позика» складає 150 437,80 грн., з яких сума прострочених платежів по тілу кредиту - 40 561,94 грн, сума прострочених платежів по процентам - 106 801,00 грн, сума прострочених платежів за комісією - 3 074,86 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2024 передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2024 справу передано для розгляду судді Дяченку О.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2024 було відкрите провадження у цивільній справі та ухвалено рішення розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду на 18.09.2024 о 14:00 год. 05.09.2024 представник позивача Памірський М. А. подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 81). 18.09.2024 відповідач [PERSON] подав до суду заяву про відкладення розгляду справи та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи (а.с. 91). З урахуванням заяви відповідача [PERSON] розгляд справи відкладено на 08.10.2024 о 10:00 та надано матеріали для ознайомлення. В подальшому відповідач [PERSON] подав до суду заяву про проведення судового засідання (08.10.2024) без її участі, посилаючись на зайнятвсть. Одночасно, відповідач зазначив, що позов визнає частково в розмірі 40 561,94 грн - тіло кредиту (а.с. 95). Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 було закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні (28.11.2024) позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» по договору № 477588-КС-003 від 22.10.2023 визнала частково, зокрема по тілу кредиту - 40 561,94 грн та пояснила наступне. 22.10.2023 вона дійсно уклала договір № 477588-КС-003 про надання кредиту та отримала грошові кошти в розмірі 42 000,00 грн. Під час укладення договору була ознайомлена з умовами кредиту щодо сплати процентів, комісії та графіком платежів. Також була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, Пропозицією (офертою) укласти договір № 477588-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електрона Форма), Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». [PERSON] також поінформувала, що розрахунок заборгованості за кредитом зроблений позивачем правильний та точний, але не визнання позову в частині прострочених платежів по процентам в сумі 106 801,00 грн та прострочених платежів за комісією - 3 074,86 грн. пов`язане з скрутним матеріальним становищем в неможливістю виконати кредитні зобов`язання сьогодні, в умовах війни. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встанови наступне. 22.10.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 477588-КС-003 про надання кредиту (далі по тексту - договір № 477588-КС-003 від 22.10.2023) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». За умовами розділу 2 Договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 42 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. (а.с. 12-16) У Договорі визначено строк кредиту - 24 тижнів; процентна ставка: в день - 2,00000000, фіксована; комісія за надання кредиту - 6 300,00 грн; загальний розмір наданого кредиту - 42 000,00 грн; строк дії договору - 07.04.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 109 200,00 грн, орієнтовна реальна процентна ставка - 9 168,16 %. Цілі (мета) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Зі змісту Договору вбачається, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту (п. 3.2.3.) До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с. 20-24), Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» в редакції наказу від 04.10.2023 №8-ОД (дата набрання чинності 09.10.2024 0 10:00 год (а.с. 26-35), візуальна форма послідовності дій клієнта (а.с. 36). Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту (а.с. 17-19). Договір № 477588-КС-003 від 22.10.2023 про надання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-8903. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ «Бізнес позика» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що дійсно уклав договір № 477588-КС-003 від 22.10.2023 на умовах їй відомих. З долучених до матеріалів справи довідок вбачається, що 22.10.2023 ТОВ «Бізнес позика» на підставі договору № 477588-КС-003 від 22.10.2023 перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти у сумі 22 000,00 грн. та 17 000,00 грн (а.с. 43 та 43 зв.ст.). Відповідач в судовому засіданні підтвердив отримання цих грошових коштів від позивача на картковий рахунок. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.07.2024 у відповідача утворилась заборгованість за договором № 477588-КС-003 від 22.10.2023 в розмірі 150 437,80 грн, з яких заборгованість: за кредитом - 40 561,94 грн; за відсотками - 106 801,00 грн; за комісією - 3 074,86 грн (а.с. 39-41). Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що даний рахунок заборгованості відповідає умовам договору № 477588-КС-003 від 22.10.2023, містить точний та детальний розрахунок, а тому не оспорюється. Суд не приймає до уваги, заперечення відповідача щодо не визнання заборгованості за відсотками - 106 801,00 грн та комісією - 3 074,86 грн з мотивів неможливістю виконання зобов`язань по договору № 477588-КС-003 від 22.10.2023 у зв`язку з матеріальним становищем та війною в країні. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. З матеріалів справи вбачається, що договір № 477588-КС-003 від 22.10.2023, укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Суд зазначає, що відповідач, підписавши договір, підтвердив те, що він ознайомився з текстом договору та Правилами, отримав всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодився з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, був обізнаний про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою та комісію не повернув(сплатив), унаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 150 437,80 (сто п`ятдесят тисяч чотириста тридцять сім, 80) грн, з яких сума прострочених платежів по тілу кредиту - 40 561, 94 грн, сума прострочених платежів по процентам - 106 801,00 грн, сума прострочених платежів за комісією - 3 074, 86 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved