Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

І. Описова частина. Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Кредитсервіс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] . про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2024 між ТОВ позивачем та відповідачем укладений Кредитний договір № 210720-003. Договір підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позивач надав позивачу кредит у розмірі 30 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з умовами кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5% (сума одноразової комісії складає 2 250,00 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. На банківський рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти у розмірі 27 750,00 грн., з урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена договором, у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті становить 2 250,00 грн. На виконання умов вищевказаного кредитного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 07.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 52 250,00 грн., яка складається з: 27 500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 24 750 грн. За вказаних обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором за період із 20.07.2021 по 07.04.2024 у сумі 52 250,00 грн., а також понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Ураховуючи викладене, посилаючись на приписи цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 24 559,86 грн. та витрати зі сплати судового збору. Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. 18.11.2024 звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, просить розгляд справи здійснювати без її участі, зменшити судові витрати. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 16.09.2024 представник позивача - адвокат Павленко С.В., в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитни мдоговором. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2024 матеріали указаної позовної заяви передано до Чорнобаївського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.10.2024 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи (а.с. 73-74). У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві позивач просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, причини неявки суду не відомі (а.с. 79-82, 86). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.07.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 210720-003. Підписання договору з боку позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 15-16). Відповідно до розділу «Умови кредиту» договору: сума кредиту - 30 0800,00 грн.; строк дії договору - 20.07.2022; кількість щомісячних платежів - 12; порядок сплати платежів - щомісяця до 20 числа відповідного місяця включно; одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) - 7,5%; сума одноразової комісії - 2 250,00 грн.; відсоткова ставка в місяць від початкової суми - 7,5%; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 97,5%; сума щомісячного платежу - 4 750,00 грн., в тому числі погашення тіла кредиту - 2 500 грн, сплата відсотків 2 250 грн. Відповідно до п. 1.1. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі вказаному у договорі, на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з п. 1.2. договору, кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника. Відповідно до п. 2.2. договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії договору згідно графіку. Пунктом 3.4. договору визначено, що процентна ставка за договором є фіксованою. Згідно з п. 3.9 договору, датою повернення суми кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця. Відповідачем був підписаний паспорт кредитного продукту «12 місяців», у котрому зазначена сума кредиту - 30 000 грн, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка, відсотків річних - 97,5%, загальні витрати за кредитом - 29 250 грн. та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 59 250,00 грн. (а.с. 16-17). Відповідно до довідки про укладення договору № 07/06/6 від 07.06.2024, ідентифікація позичальника здійснювалася в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) з ТОВ «Кредитсервіс» здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua: одноразовий ідентифікатор В50221, ідентифікатор відправлено позичальнику 20.07.2021 о 16:49:38 год., номер телефону 380981733097, ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 20.07.2021 о 16:50:21 год. (а.с.25). Згідно з платіжною інструкцією № 1510 від 20.07.2021 ТОВ «Кредитсервіс» перераховано кошти в сумі 27 750,00 грн. [PERSON] , призначення платежу: «номер картки [NUMBER] , перерахування кредитних коштів згідно дог№ 210720-003 від 20.07.2024 без ПДВ з вирахуванням комісії за оформлення 2 250,00 грн.» (а.с. 31). Таким чином, позивач ТОВ «Кредитсервіс» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу [PERSON] кошти в обумовленому розмірі на банківський рахунок, який вказаний останнім у кредитному договорі. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 210720-003 від 20.07.2021, відповідач після отримання кредитних коштів здійснював оплати кредитними коштами (а.с. 26-27). Згідно з розрахунком кредитної заборгованості за кредитним, який складений ТОВ «Кредитсервіс» за період з 20.07.2021 по 07.06.2024, відповідачем 19.08.2021 сплачено 4 750 грн, із яких 2 500 грн. - тіло кредиту, 2 250,00 грн - проценти за користування кредитом; залишок заборгованості по тілу кредиту - 27 500,00 грн, за відсотками - 24 750,00 грн. (а.с. 32). При цьому, доказів погашення відповідачем указаної заборгованості за кредитним договором позивачу ТОВ «Кредитсервіс», матеріали справи не містять. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 УК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до ст. 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено, що кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір. Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Кредитсервіс» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки [PERSON] . Суд дослідивши надані позивачем докази дійшов висновку, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення із відповідачем 20.07.2021 Кредитного договору № 210720-003 та виконання позикодавцем умов договору шляхом надання кредиту в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та отримання відповідачем цих кредитних коштів. Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри кредиту та відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін. У порушення умов Договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість за договором № 210720-003 у розмірі 52 250,00 грн., які слід стягнути на користь позивача. Суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача та вважає його належним та допустимим доказом, який підтверджує суми, які підлягають стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунку позивача. Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором про надання кредиту, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 5727 від 15.07.2024 (а.с. 14). Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ «Кредитсервіс» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.01.2023 між ТОВ «Кредитсервіс» (далі - Клієнт) та Адвокатським бюро «Правовий діалог» (надалі - Об`єднання) було укладено договір № 25-01/2023 про надання правової допомоги (а.с.34-36). Відповідно до вказаного договору, правова допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні об`єднанням комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредитів), договорами про надання коштів у позику, інших договорів, а також у здійсненні захисту інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників; у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і об`єднанням, по стягненню заборгованості. Згідно з п.4.1 вказаного Договору, за надання правової допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт оплачує об`єднанню винагороду у розмірі 7 000,00 грн. Представництво інтересів ТОВ «Кредитсервіс» під час судового розгляду справи судом здійснював адвокат Павленко С.В., який на підтвердження повноважень представника надав суду довіреність від 05 січня 2024 року (а.с. 58), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531, посвідчення адвоката (а.с.59). Відповідно до акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, за період з 25.01.2023 по 04.01.2024 послуги з правової дороги надані об`єднанням якісно і в повному обсязі. Суть послуги - підготовка та направлення/подача однієї позовної заяви або апеляційної скарги або касаційної скарги стосовно боржника Алікіна ОВ. Вартість наданих послуг - 7 000,00 грн. За надані послуги з правової допомоги клієнт сплачує об`єднанню винагороду у розмірі 7 000,00 грн. (а.с. 40). Відповідно до платіжної інструкції № 1567 від 05 січня 2024 року, ТОВ «Кредитсервіс» перерахував на рахунок АО «Правовий діалог» 7 000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно акту № 3 від 04.01.2024 до договору про надання правничої допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 (а.с. 33). Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, вони підлягають покладенню на відповідача.

Outcome: approved