Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 20.05.2007 року у якому у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказував, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент між ними припинено ведення спільного господарства. Згідно нової редакції позовної заяви також вказував, що між ними укладено нотаріально посвідчений договір згідно якого вони досягли згоди щодо виховання та утримання дітей. Зазначив, що виникла необхідність у юридичній фіксації фактів самостійного виховання та утримання дітей кожним з них, оскільки це надасть можливість оформити документи щодо допомоги на дітей, а також можливість переміщуватись із дітьми без згоди іншого з батьків. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Встановити факт що [PERSON] самостійно виховує та утримує дочку [PERSON] , а [PERSON] самостійно виховує та утримує дочку [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №651, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про встановлення фактів самостійного виховання та утримання дітей суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого договору приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Заленською М.В., між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, участь батьків у вихованні дітей, батьки досягли згоди, що дочка [PERSON] буде проживати разом із матір`ю, яка буде самостійно її виховувати. Дочка [PERSON] буде проживати разом із батьком та перебуватиме на його самостійному вихованні. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Також відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись із даною вимого позивач посилався на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини надасть йому можливість безперешкодно переміщуватись із дитиною без згоди матері. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що дочка [PERSON] , після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із матір`ю та перебуватиме на її утриманні та вихованні, а дочка [PERSON] після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved