Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

22.10.2024 адвокат Вербицька Л.Д. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.02.1986 по 03.03.2020 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розірвано. У період перебування в шлюбі їх сім`я, яка складалась із: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримала ордер № 64 від 26.12.2005 на квартиру [ADDRESS] . Після припинення шлюбних стосунків у 2017 році відповідач забрав свої речі та поїхав зі спірної квартири. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але починаючи з травня 2017 року не проживає у ній, особистих речей у квартирі не має, за комунальні послуги, що нараховуються за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб, не сплачує. Всі витрати позивачу доводиться нести самостійно, що суттєво впливає на її матеріальне становище. Ухвалою суду від 31.10.2024 у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 26.11.2024. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала суду письмову заяву, в яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнає повністю та просив справу розглянути у його відсутність. Представник Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Частиною 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру № 64\~від 26.12.2005, квартира [ADDRESS] була видана [PERSON] на сім`ю з чотирьох чоловік: [PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] - донька, а.с. 9. 03.03.2020 рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а.с.12-13. В подальшому у квартирі [ADDRESS] , як члена сім`ї було зареєстровано онука сторін по справі [PERSON] , а.с. 14. Відповідач [PERSON] з травня 2017 року по теперішній часу не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 09.10.2024, а.с. 16. Відповідач не сплачує комунальні послуги, які нараховуються позивачу за утримання квартири, що суттєво впливає на матеріальний стан останньої, що підтверджується інформацією про сплату комунальних послуг, а.с.15. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі статті 71ЖК УРСР, предметом доказування є причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідач, визнавши позов, фактично погодився із своєю відсутністю з травня 2017 року у вказаній квартирі, де він зареєстрований, без поважних причин понад встановлені житловим законодавством строки, тобто більше шести місяців, та відсутністю будь-яких перешкод від позивача у здійсненні ним права користування цією квартирою. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, так як він без поважних причин понад шість місяців у ньому не проживає, за відсутності між позивачем і відповідачем домовленості про це і відсутністю причин, передбачених законом, які вважаються поважними; з заявою про збереження за ним жилої площі до наймодавця не звертався. За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, наслідком чого є задоволення позовних вимог. Враховуючи відсутність клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача, судовий збір відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 13,\~77-80, 89, 141, 223, 247, 258,\~259, 263-265, ЦПК України, суд

Outcome: approved