Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

01.11.2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 25.07.2024 року Малинським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2024 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач, зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його сина [PERSON] але 10.10.2024 припинив свою діяльність як фізична-особа підприємець та на сьогоднішній день не має офіційного працевлаштування та стабільного доходу. Відсутність постійного джерела заробітку ставить його в скрутне становище та частина від доходів є надмірним для нього тягарем. Окрім, того Позивач зазначає, що на його утриманні перебуває мати [PERSON] [INFO] , яка має ІІІ групу інвалідності згідно акта МСЕК серії 12 ААА № 525862, позивач несе значні витрати на її утримання. Позивач просить зменшити розмір аліментів, присуджених згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 25.07.2024 року, та стягувати з нього на утримання дитини [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання з`явився, вимоги вказані в позовній заяві підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася судом належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 25.07.2024 року по справі №283/1819/24 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2024 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Відповідно до ст.192 Сімейного кодексуУкраїни розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що надані позивачем докази щодо захворювання матері, втрати постійного заробітку, не спростовують і не звільняють його від обов`язку щодо утримання своєї дитини у розмірі, визначеному рішенням суду. Вказані обставини не дають підстав дійти висновку про зміну матеріального чи сімейного стану, або стану здоров`я платника чи одержувача аліментів, як визначену ст. 192 СК України підставу зменшення розміру аліментів. Зазначені обставини існували на час винесення судового наказу Малинського районного суду 25 липня 2024 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов`язаний це зробити. [PERSON] був обізнаний зі змістом наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок з їх сплати, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, позивачем до суду не надано. [PERSON] не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв`язку з якими його може бути звільнено від сплати заборгованості за аліментами. Твердження позивача про погіршення матеріального стану внаслідок відсутності доходу не підтверджуються належними доказами. Відповідно дост. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві посилається, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на зміну сімейного стану, а також, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина його нинішньої дружини. Однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.192 СК України, які б дали підстави для зміни розміру аліментів. Виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed