Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Янко О.О., звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , померлою. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] . З липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Войнівка, Полтавського (Чутівського) району Полтавської області та жителька [ADDRESS] , за адресою місця реєстрації відсутня. Відомості про місце її перебування чи знаходження як і будь - яка інша інформація відсутні. 24.07.2020 року сектором кримінальної поліції ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області заведено оперативно-розшукову справу щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , однак станом на 26.11.2024 року її місце знаходження не встановлено, а тому є всі підстави вважати її померлою. Крім того, з моменту заведення оперативно розшукової справи по даний час [PERSON] жодного разу не вийшла на зв`язок, в тому числі в телефонному режимі як з донькою [PERSON] так і іншими рідними, друзями та знайомими. Заявниця до суду не з`явилася, її представник надав письмову заяву, у якій просить справу розглядати без його участі та без участі заявниці, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але суду було надано письмову заяву, у якій справу просили розглянути без участі уповноваженого представника, покладаються на розсуд суду, будь-яких заперечень проти задоволення заяви не зазначено. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підставою для звернення з вказаною заявою є реалізація спадкового права заявниці. Згідно з ч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.6). З копії паспорта громадянина України [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] народилася в с.Войнівка Чутівського району Полтавської області, Згідно відмітки про зареєстроване місце проживання зареєстрована в [ADDRESS] . 24.07.2020 року сектором кримінальної поліції ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області заведено оперативно-розшукову справу щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , однак станом на 26.11.2024 року її місце знаходження не встановлено (а.с.9) За адресою місця реєстрації [PERSON] відсутня, відомості про місце її перебування чи знаходження як і будь - яка інша інформація також відсутня. Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою). Частиною першою статті 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. За загальним правилом громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з ч.3 ст.46ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. На підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, встановлено, що на день розгляду справи, [PERSON] більше трьох років відсутня за місцем постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування, за результатами заведеної 24.07.2020 оперативно-розшукової справи щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , станом на 26.11.2024 року її місце знаходження не встановлено. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку. Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. Беручи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] , 04.08.1950 відсутня в місці її постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце її перебування більше трьох років, суд вважає, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Тому суд, задовольняючи заяву вважає за можливе оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Войнівка, Полтавського (Чутівського) району Полтавської області та жительку [ADDRESS] померлою, з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved