Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4386545 від 28 червня 2021 року в розмірі 12219,36 грн., яка складається: 12007,50 грн. - сума кредиту; 192,12 грн. - інфляційні втрати, 19,74 грн. - 3% річних. В іншій частині позовних вимог відмовити. В заявах по суті справи представник відповідача вказав на те, що відповідач несе витрати на правничу допомогу, орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 9000,00 грн. Представник позивача, посилаючись на положення до ч. 8 ст. 141 ЦПК України повідомив, що такі докази будуть подані, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 27 листопада 2024 року до суду через систему Електронний суду надійшла заява представника відповідача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по вищевказаній справі. До заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 31.03.2023 року, копія акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.11.2024 року, копія довідки про отримання грошових коштів від 27.11.2024 року та докази направлення іншій стороні. Вимогу про стягнення судових витрат з Відповідача було заявлено безпосередньо при поданні відзиву на позовну заяву (судові дебати в межах спрощеного позовного провадження не проводяться). Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.11.2024р. складає 9000 грн. Однак, виходячи з того, що позов задоволено частково, а саме позов задоволено на 27,21% від ціни позову, то й відповідачка просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72,79%, а саме: 9 000 х 72.79% = 6551,10 грн. Представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2024 року призначено заяву [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Вишняков Дмитро Олександрович про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 336/5584/24, до розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя з повідомлення учасників справи 06 грудня 2024 року о 12-30 год. Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача надав заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, вважає розмір витрат на правничу допомогу необґрунтованим та не пропорційним, просив залишити заяву без задоволення. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача просив справу розглядати за відсутності відповідача та представника. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 336/5584/24, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до частини 1, 3, 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частин 2, 3 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні». В даному випадку представником відповідача заява про відшкодування витрат на правничу допомогу подана у встановлений законом строк. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представником відповідача надано копію договору про надання правової допомоги від 31.03.2023 року, копія акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.11.2024 року, копія довідки про отримання грошових коштів від 27.11.2024 року та докази направлення іншій стороні. Відповідач [PERSON] понесла витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4386545 від 28 червня 2021 року в розмірі 12219,36 грн., яка складається: 12007,50 грн. - сума кредиту; 192,12 грн. - інфляційні втрати, 19,74 грн. - 3% річних. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом Вишняковим Д.О. професійної правничої допомоги [PERSON] . Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Представник відповідача склав та подав відзив на позовну заяву, брав участь в судових засіданнях. Проаналізувавши подані представником відповідача документи, суд вважає, що відповідач довів понесення витрат на професійну правничу допомогу. Розмір витрат відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності та необхідних процесуальних дій сторони. Доводи представника позивача, що витрати відповідача на правничу допомогу необґрунтовані та не пропорційні, суд відхиляє, оскільки відповідача довів належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме позов задоволено на 27,21% від ціни позову, то витрати на професійну правничу допомогу відповідача становлять 72,79%, а саме: 9000 х 72,79% = 6551,10 грн. Враховуючи вище наведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, те що розгляд даної справи здійснюється з порядку спрощеного позовного провадження, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що вимога представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції підлягає задоволенню на суму 6551,10 грн. Оскільки заява про витрати на професійну правничу допомогу надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя після ухвалення рішення, то необхідно ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved