Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Хмарук Ю.М. звернулась в Острозький\~районний суд\~Рівненської області\~з позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, в якому просить суд визначити частки у праві спільної сумісної власності на 2/5 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] у розмірі 2/15 частки, [PERSON] у розмірі 2/15 частки, [PERSON] у розмірі 2/15 частки. В обґрунтування позову зазначає, що 13.11.2008 р. рішенням Острозького районного суду Рівненської області у справі № 2-813/08 визначено [PERSON] ідеальну частку в розмірі 1/5 частки квартири [ADDRESS] та визнано право власності за нею на дану 1/5 частки квартири; визначено [PERSON] ідеальну частку в розмірі 1/5 частки та визнано право власності на 1/5 частки вищевказаної квартири; визначено [PERSON] ідеальну частку в розмірі 1/5 частки та визнано право власності на 1/5 частки вищевказаної квартири; визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як спадкоємцями [PERSON] право власності на 2/5 частки вищевказаної квартири. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21575898 від 16.01.2009, вищевказані 2/5 частки квартири були зареєстровані за позивачем та відповідачами на праві спільної сумісної власності. У подальшому, на підставі договору дарування від 07.12.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Сержант Н.М., реєстраційний №1014, 1/5 частка квартири була подарована [PERSON] для [PERSON] . Таким чином, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] на даний час є: [PERSON] , якій належить 1/5 частка квартири; [PERSON] , якій належить 1/5 частка квартири; [PERSON] , якому належить 1/5 частка квартири; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яким на праві спільної сумісної власності належить 2/5 частки квартири. Посилається на те, що позивач не може без погодження інших співвласників, одноособово визначити належну йому ідеальну частку в спільній сумісній власності на вищевказану квартиру, що й спонукало його звернутись з позовом до суду та враховуючи, що відсутні підстави вважати, що частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 2/5 частки квартири не є рівними, а між співвласниками не було досягнуто домовленості про відступ від засад рівності часток, просить суд визначити розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS] , визначивши за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 2/15 частки квартири. Ухвалою суду від 11.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 20.09.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в поданому до суду клопотанні просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином у відповідності до п.1, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалися, заперечень щодо позову до суду не подали, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 13.11.2008 р. у справі № 2-813/08 визначено [PERSON] ідеальну частку в розмірі 1/5 частки квартири [ADDRESS] та визнано право власності за нею на дану 1/5 частки квартири; визначено [PERSON] ідеальну частку в розмірі 1/5 частки та визнано право власності на 1/5 частки вищевказаної квартири; визначено [PERSON] ідеальну частку в розмірі 1/5 частки та визнано право власності на 1/5 частки вищевказаної квартири; визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як спадкоємцями [PERSON] право власності на 2/5 частки вищевказаної квартири (а.с.7). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21575898 від 16.01.2009 р., вищевказані частки квартири були зареєстровані за позивачем та відповідачами на праві спільної сумісної власності (а.с.8). Згідно договору дарування від 07.12.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Сержант Н.М., реєстраційний №1014, [PERSON] подарував 1/5 частку квартири, яка розташована в [ADDRESS] для [PERSON] (а.с.9). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №384951029 від 01.07.2024 р., встановлено, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є : [PERSON] , якій належить 1/5 частка квартири; [PERSON] , якій належить 1/5 частка квартири; [PERSON] , якому належить 1/5 частка квартири; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яким на праві спільної сумісної власності належить 2/5 частки квартири (а.с.10). З метою добровільного визначення часток, позивачем 28.05.2024 р. було надіслано на відомі йому адреси проживання відповідачів пропозицію щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності на 2/5 частки квартири на засадах рівності та укласти відповідний нотаріальний договір про визначення часток в квартирі [ADDRESS] по 2/15 частки кожному. Запропоновано у 5-денний строк після отримання пропозиції надати відповідь. Пропозиція для [PERSON] була надіслана за адресою: [ADDRESS] та отримана нею особисто 29.05.2024 р., що підтверджується відомостями з сайту AT «Укрпошта». Відповідь на пропозицію станом на дату подачі позовної заяви не надходила. Пропозиція для [PERSON] була надіслана за адресою: [ADDRESS] , де, як відомо позивачу, вона фактично проживає. Згідно з відомостями з сайту AT «Укрпошта» 21.06.2024 поштове відправлення було повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.11-14). З довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 22.05.2024 р. вбачається, що оціночна вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 84,40 кв.м., становить 839 677,53 грн. (а.с.15-16). У ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 -ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та №11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частин першої-третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частин першої-другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно частин першої-третьої статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст. 372 ЦК України). Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що рівність часток співвласників у спільній сумісній власності презюмується, при цьому норми глави 26 ЦК України не містять такого поняття як «визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності». Розмір часток співвласників презюмується рівним у випадках виділу частки одного із співвласників (ст.370), звернення стягнення на частку майна у спільній сумісній власності (ст.371), поділу майна, що є у спільній сумісній власності (ст.372). Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Право співвласників на визначення часток у спільному майні в судовому порядку підтверджено також Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі № 554/5861/18-ц. Відповідно до ч.2 cт. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, зміни правонабувача речового права, похідного від права власності, строку дії такого речового права, а також зміни обтяжувана, особи, в інтересах якої встановлено обтяження речових прав, чи зміни умов обтяження проводиться державна реєстрація таких змін, при цьому дата та час державної реєстрації речових прав, обтяжень речових прав залишаються незмінними. Судом досліджено обставини справи та встановлено, що сторони не можуть за спільною згодою у позасудовому порядку визначити частки кожного з співвласників у спільному сумісному майні, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , тому визначення судом частки позивача у праві спільної сумісної власності у спірній квартирі є ефективним засобом захисту права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, а саме те, що позивач не має право володіти, користуватися, розпоряджатися часткою вказаної квартири на законних підставах або є законні підстави, що перешкоджають виділу часток із майна, що є у спільній сумісній власності сторін по справі. З урахуванням наведених норм права співвласники спірної квартири, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності. У зв`язку з чим частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними, а тому розмір часток кожного з співвласників у цьому майні є рівним та складає по 2/15 частини. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] щодо визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності є правомірними, оскільки позивач вправі вимагати визначити належну йому частку у праві спільної сумісної власності. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved