Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами у зв`язку з порушенням умов їх виконання. Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що 20\~жовтня 2021\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем укладено\~кредитний договір\~№ 711510115, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вказаного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. За додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти. Відповідно до зазначеного в позовній заяві реєстру боржників № 165 від 21 грудня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 711510115. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до договору факторингу № 20102022, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25477,20 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 25477,20 грн., з яких 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19477,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~19\~жовтня 2021\~року між\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНИ» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 2488350 шляхом направлення його тексту в особистий кабінет клієнта, за допомогою веб-сайту або мобільного додатку, за допомогою ІТС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. 05 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 05052023, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб - боржників, перелік яких зазначений у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 05 травня 2023 року до договору факторингу № 05052023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло\~право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників кількістю 6727. Таким чином,\~ [PERSON] \~має непогашену\~заборгованість перед\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~кредитним договором\~№ 2488350 від 19 жовтня 2021 року в сумі 1624,60 грн. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань і не погашає заборгованість за вищевказаними договорами, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, то позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В позовній заяві представник [PERSON] просить провести розгляд даної справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до\~ ст.ст. 280-283 ЦПК України, про що не заперечує представник позивача. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, наявні докази,\~дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд\~приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст.ст.\~3,\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 \~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 711510115 від 20 жовтня 2021 року, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 711510115, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 8 (на звороті) - 11). Згідно з п.п. 1.1, 1.3 вказаного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, який має бути повернуто до 19 листопада 2021 року. Згідно з п. 1.9.1 вказаного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 722,70 відсотків річних від суми кредиту в розрахунку 1,98% відсотків в день. 20 жовтня 2021 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 711510115 від 20 жовтня 2021 року (а.с. 7-8). Згідно з платіжним дорученням № 90707614-с6а5-4338-bf72-69d80ea9a25a від 20 жовтня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] кошти в сумі 6000,00 грн. на рахунок № 4149-49ХХ-ХХХХ-1278 (а.с. 12). За додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеною між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 13-15). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 711510115 від 20 жовтня 2021 року за період з 21 жовтня 2022 року по 31 серпня 2024 рік сума заборгованості [PERSON] становить 25477,20 грн. (а.с. 19). За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно\~зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~зі ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» стверджує, що відповідно до реєстру боржників № 165 від 21 грудня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 711510115, проте в матеріалах справи вказаний реєстр боржників № 165 відсутній. Як стверджує позивач, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 711510115. Разом з тим, договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , за яким позивач просить стягнути заборгованість, був укладений 20 жовтня 2021 року, тобто після укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу № 29/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с. 8-11). Отже, станом на 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не набуло ознак передачі прав вимоги за кредитним договором № 711510115 від 20 жовтня 2021 року. За вказаних обставин ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» об`єктивно не мало підстав відступлення права вимоги до фактора ТОВ «Таліон Плюс» за договором № 711510115 від 20 жовтня 2021 року, який станом на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ще не був укладений. Позивач в якості доказу надав суду договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон Плюс»\~(а.с.\~16-17),однак даний договір факторингу суду наданий не в повному обсязі, а саме в договорі відсутні пункти 5-11 (закінчується договір п. 4.6 та розпочинається з п. 11.9 договору). Відтак суд дійшов висновку, що вказаний договір факторингу є недопустимим доказом у справі, так як наданий суду не в повному обсязі, не містить права переходу грошової вимоги до відповідача. Окрім того, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ « Таліон Плюс», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу (а.с. 18). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено перехід до нього права вимоги в сумі 25477,20 грн. за кредитним договором № 711510115 від 20 жовтня 2021 року, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Окрім того, суд не приймає до уваги договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки він є похідним від договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Суд звертає увагу, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, мав за договором факторингу отримати не лише кредитний договір, але і документацію, що стосується перерахування коштів на рахунок боржника, а також заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника, тобто мав отримати детальні розрахунки заборгованості за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги. Разом з цим, з наданих позивачем додатків до позовної заяви неможливо встановити перехід отримання відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди, за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Зазначені суми заборгованості за кредитом, які встановлені позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», є відображенням виключно односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, внаслідок чого не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача з огляду на їх неналежність та недопустимість. Відтак вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25477,20 грн. за кредитним договором № 711510115 від 20 жовтня 2021 року не підлягає до задоволення. Щодо стягнення заборгованості за договором № 2488350 від 19 жовтня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, суд дійшов наступного висновку. 19 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2488350 за допомогою ІТС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток (а.с. 24-30). Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4 договору кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 600,00 грн., строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та умовах, визначених даним договором, відповідно до графіку платежів (додаток № 1). Згідно з п. 1.4.1 договору позикодавець сплачує кредитодавцю відсотки за користування кредитом, у межах строків,\~визначених п. 1.3 договору, за стандартною або зниженою процентною ставкою, що становить 1,99% в день, залежно від виконання клієнтом умов договору. За п. 1.6 договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 958,20 грн. Відповідно до п. 7.1 договору сторони несуть відповідальність за порушення умов договору відповідно до чинного законодавства України. 19 жовтня 2021 року укладено додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2488350 від 19 жовтня 2021 року, згідно з яким затверджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де загальна вартість кредиту становить 958,20 грн. (а.с. 31). 19 жовтня 2021 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту - інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с. 32-33, 36-37). 25 листопада 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 2488350 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, де згідно з п. 3.1 строк користування кредитом до договору продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту - 26 грудня 2021 року (а.с. 34). 25 листопада 2021 року укладено додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2488350 від 19 жовтня 2021 року, згідно з яким затверджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де загальна вартість кредиту становить 958,20 грн. (а.с. 35). На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року, який належним чином підтверджений сторонами договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 41). Позивачем у якості доказу переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано договір факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників. Однак даний договір факторингу суду наданий не у повному обсязі, а саме в договорі відсутні пункти 4-8 (закінчується договір п. 3.2 та розпочинається з п. 9.3 договору), відтак суд дійшов висновку, що договір факторингу є недопустимим доказом у справі, так як наданий суду не в повному обсязі, не містить права переходу грошової вимоги до відповідача (а.с. 38-40). Реєстр прав вимог до договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року, який є його невід`ємною частиною, суду не наданий. Натомість суду наданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу (а.с. 42). Також укладення договорів факторингу не позбавляє обов`язку особи, яка звернулася до суду, доводити замість кредитодавців достовірність нарахованих сум основного боргу, відсотків, комісій, пені, штрафів, періоду нарахувань і т.п. за період із моменту укладення кредитних договорів і до звернення до суду з позовною заявою. Однак детальних розрахунків боргу [PERSON] позивачем суду не надано. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи\~(ст. 76 ЦПК України). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за кредитним договором від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а відтак у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити повністю. За вказаних обставин суд позбавлений об`єктивної можливості встановити отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів за вищевказаними кредитними договорами, перевірити розмір нарахованих сум боргу та процентів. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, однак не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом з позовною заявою з поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довів заявлених позовних вимог, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком, передбаченим ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України. Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року по справі № 156/268/21. Крім того, у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило розглянути справу за відсутності його представника, при цьому до розгляду справи по суті клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляло. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі № 755/18920/18. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлених вимог, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволенню не підлягають у повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають. На підставі\~ ст.ст.\~512, 626, 627, 1054, 1055, 1077, 1078,\~ 1081 ЦК України,

Outcome: dismissed