Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

10.05.2024 позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.08.2020 між ТДВ СК «Альфа-гарант» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201014257, предметом якого є страхування транспортного засобу ЗАЗ Sens, д.н.з. [NUMBER] . 11.05.2021 у м. Харкові по вул. 23 Серпня, 67-а відповідач керував транспортним засобом ЗАЗ Sens, д.н.з. [NUMBER] , порушив ПДР внаслідок чого сталась ДТП. 13.05.2021 позивач отримав повідомлення про ДТП від власника пошкодженого транспортного засобу Opel, номерний знак [NUMBER] . 15.05.2021 представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу Opel, номерний знак [NUMBER] , про що складено відповідний протокол огляду транспортного засобу. 27.10.2021 позивач отримав заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого транспортного засобу Opel, номерний знак [NUMBER] . 20.01.2022 позивачем було складено акт, затверджений розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 28290,94 грн. 10.08.2022 позивачем було складено акт, затвердженого розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 5000 грн, загальний розмір страхового відшкодування позивачем на користь власника пошкодженого транспортного засобу Opel, номерний знак [NUMBER] [PERSON] становить 33290,94 грн. 13.05.202 позивач також отримав повідомлення про ДТП від водія транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 20.05.2021 представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] . 24.11.2021 позивач отримав заяву про страхове відшкодування від власника транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 01.12.2021 позивачем було виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 4000 грн. Позивачем виконано вимоги, передбачені ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортним засобів». Позивачем вказано, що відповідач вчинив ДТП у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, відповідно до вимог пп. А п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортним засобів» має право подати регресний позов до страхувальника. Також позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у сумі 37290,94 грн, витрати на правову допомогу 7000 грн та сплачену суму судового збору 3028 грн. 04.09.2024 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вказану справу направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 цивільну справу розподілено судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова. Відповідач \~ усудове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, про причини неявки не сповістив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що 21.08.2020 між ТДВ СК «Альфа-гарант» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201014257, предметом якого є страхування транспортного засобу Daewoo Sens, номерний знак [NUMBER] . 11.05.2021 близько 22:28 години [PERSON] , керуючи транспортним засобом Daewoo Sens, номерний знак [NUMBER] , по вул. 23 Серпня, 67-А м. Харкова, під час зміни напрямку руху, а саме виконуючи поворот ліворуч, не впевнився в безпеці, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, номерний знак [NUMBER] , який за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] , автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 №638/7495/21 визнано винним [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду від 20.10.2021 постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 залишено без змін. Отже, постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 набрала законної сили 20.10.2021. Окрім того, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.10.2021 №638/7491/21 визнано [PERSON] , винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказаною постановою суду встановлено, що 11.05.2021 о 22 год.28 хв. за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 67А, водій [PERSON] керував авто ЗАЗ SENS, державний номерний знак [NUMBER] , став учасником ДТП та мав ознаки наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці ока, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на наркотичне сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Полтавського апеляційного суду від 06.09.2024 постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2021 року щодо [PERSON] залишено без змін. Отже, постанова №638/7491/21 набрала законної сили 06.09.2024. 13.05.2021 позивач отримав повідомлення про ДТП від власника пошкодженого транспортного засобу Опель, д.н.з. [NUMBER] . 15.05.2021 представником позивача було здійснено оглдя пошкодженого транспортного засобу Опель, д.н.з. [NUMBER] , що підтиверджується протоколом огляду транспортного засобу. 27.10.2021 позивач отримав заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого транспортного засоу Опель, д.н.з. [NUMBER] . 26.07.2022 між ТВД СК «Альфа-гарант» та [PERSON] , який керував автомобілем Опель, д.н.з. [NUMBER] , укладено угоду про розмір страхового відшкодування, якою сторони досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування. Відповідно до п. 5 угоди про розмір страхового відшкодування сторони підтверджують, що сума страхового відшкодування становить 33290,94 грн. Отже, сума страхового відшкодування становить 33290,94 грн. вказана сума є остаточною та сторони не мають жодних претензій щодо цієї суми, що відповідає вимогам п. 5 угоди про розмір страхового відшкодування. 20.01.2022 позивачем було складено страховий акт, затверджено розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 28290,94 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.01.2022 №26491. Окрім того, 10.08. 2022 позивачем на користь [PERSON] сплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 5000 грн. Отже, загальний розмір страхового відшкодування, сплачений позивачем на користь власника транспортного засобу Опель, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] становить 33290,94 грн. 13.05.2021 ТДВ СК «Альфа страхування» отримала повідомлення про ДТП від водія транспортного заосбу ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 20.05.2021 представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] , про що складений відповідний протокол огляду транспортного засобу. 24.11.2021 власником транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] подано заяву про страхове відшкодування. Між ТВД СК «Альфа- гарант» та [PERSON] 26.11.2021 укладено угоду про розмір страхового відшкодування. Відповідно до п. 3 угоди сторонами погоджено, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом 201014257 складає 0,00 грн, у розмірі 4000 грн. Сторони підтвердили, що вказана сума страхового відшкодування за ДТП є остаточною (п. 4 угоди про розмір страхового відшкодування). 01.12.2021 ТВД СК «Альфа-гарант» здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 4000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.12.2021 №25070. Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що ТДВ СК «Альфа гарант» належним чином та у повному обсязі виконано свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхового страхування №201014257. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ч.1 ст. 1191 ЦК України\~ особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( ст. 38, п.38.1, п.п. 38.1.1. ). Вказані норми є спеціальними та регулюють спірні правовідносини щодо наявності підстав у страховика пред`явити регресний позов до водія, якщо останній керував забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Наданими позивачем доказами підтверджується, що відповідач скоїв ДТП, яка спричинила матеріальні збитки, у стані наркотичного сп`яніння. Будь-яких інших доказів, які б доводили факт відсутності вини водія [PERSON] в скоєнні ДТП у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Таким чином, виходячи з вимог ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку про задоволення позову. У позовній заяві представником позивача зазначено про стягнення витрати на правничу допомогу: у розмірі 7000 грн за правничу допомогу, що надана під час розгляду справи. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підставі п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За нормами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137ЦПК України). Нормою ч. 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved