Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

21.10.2024 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивача адвокат Данилюк П.П. (котрий уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 1158306 від 09.09.2024 (а.с. 13)) мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] . 08.09.2021 Літинським районним судом Вінницької області встановлено юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була позивачу бабою. Також вказаним рішення визнано за позивачем право на земельну частку (пай) площею 1,31 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У 2024 році позивачу стало відомо, що [PERSON] було передано у 1994 році у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства. У інший спосіб позивач не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому вимушений звернутись до суду за захистом прав позивача та просить визнати за останнім право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Натомість його представник-адвокат Данилюк П.П. надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Судовий збір просить залишити за позивачем(а.с. 40). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи провести у відсутність представника селищної ради. Проти позову не заперечують (а.с. 21). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, 08.09.2021 Літинським районним судом Вінницької області встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була [PERSON] , [INFO] , бабою. Також вказаним рішення за [PERSON] , [INFO] , визнано право на земельну частку (пай) в КСП «Малинівське» на підставі розпорядження Літинської РДА від 30.09.1997 року №245, площею 1, 31 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення набрало законної сили 08.10.2021 (а.с. 6-8). Рішенням 15 сесії 21 скликання Селищенської сільської ради народних депутатів від 01.04.1994 затверджено рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0, 61 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягу за від 14.12.2023 (а.с. 10) земельна ділянка площею 0,1036 га із кадастровим номером 0522486200:05:002:0101 розташована по [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно витягу від 14.12.2023 (а.с. 11) земельна ділянка площею 0,2300 га із кадастровим номером 0522486200:05:002:0102 розташована по [ADDRESS] . Згідно витягу від 14.12.2023 (а.с. 12) земельна ділянка площею 0,2500 га із кадастровим номером 0522486200:05:002:0103 розташована по [ADDRESS] . Випискою із погосподарської книги Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за № 504 від 05.08.2020 (а.с. 23) за адресою [ADDRESS] головою домогосподарства являлася [PERSON] , яка померла [INFO] . У свою чергою довідкою зазначеного органу за № 651 від 22.10.2020 (а.с. 24) зазначається про те, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті була зареєстрована та проживала одиноко по [ADDRESS] . Довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 692 від 22.10.2024 (а.с. 25) зазначається про те, що на даний час по [ADDRESS] житлові будинки та господарчі будівлі відсутні. Довідкою Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за № 505 від 05.08.2020 (а.с. 26) зазначається про те, що згідно земельно-облікових документів за адресою [ADDRESS] за [PERSON] рахується земельна ділянка розміром 0, 61 га, а саме: 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0, 35 га для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка 01.04.1994 передана [PERSON] у приватну власність. В ході розгляду справи судом було отримано відповідь від Літинської державної нотаріальної контори за № 1140/01-16 від 23.11.2024 (а.с. 39), що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримала державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані останній у приватну власність, відтак позивач в порядку спадкування після смерті [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Селище Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивач [PERSON] має намір успадкувати майно після смерті [INFO] [PERSON] , проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивача, за останнім слід визнати право власності на зазначені земельні ділянки право на які належали [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 40) слід залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved