Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідачка [PERSON] по справі є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , а позивач [PERSON] є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] . Позивач вказує, що 15.11.2013 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №86. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 15.06.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Черкаського районного суду Черкаської області, яке набрало законної сили. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] зареєстрована разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка [PERSON] після розірвання шлюбу вийшла заміж та виховує маленького сина, побудувала нову сім`ю, не приймала і не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться навчанням. Крім того, нотаріально завіреною заявою від 17.09.2024 року відповідачка підтвердила утримання та проживанння дитини з колишнім чоловіком [PERSON] . Відповідачка не цікавиться життям доньки, її здоров`ям, не турбується про її духовний та фізичний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не спілкується з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги. Натомість батько повністю забезпечує дитину всім необхідним, піклується та дбає про неї. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачка ухиляється виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] . Сторони в судове засідання викликалися, однак не з`явилися. Представник позивача адвокат Попельнуха Ю.І. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання викликалася належним чином у встановлений законом порядок, про що є підтвердження в матеріалах справи, однак не з`явилася. Проте, 30.10.2024 року судом отримана заява від [PERSON] про розгляд справи без її участі, не заперечує проти даного позову про позбавлення батьківських прав, оскільки нотаріально затвердила даний факт того, що дитина проживає і перебуває на утриманні батька. Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №86. 15.06.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Черкаського районного суду Черкаської області, яке набрало законної сили. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] . Згідно витягу з реєстру Червонослобідської територіальної громади, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КНП «Черкаська центральна районна лікарня» від 30.09.2024 року, що [PERSON] не знаходиться на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога. Згідно довідки №109 від 18.09.2024 року виданої Червонослобідським закладом середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Червонослобідської сільської ради Черкаської області про те, що донька позивача знаходиться під його опікою, зі слів класного керівника у період навчання Софії мати не відвідувала навчальний заклад, батьківські збори, не цікавиться станом навчання доньки в класного керівника, жодного разу не з`явилася на бесіду до класного керівника та вчителів за власною ініціативою. Згідно довідки №46/03-06 від 19.09.2024 виданої Комунальним закладом «Червонослобідської дитячої музичної школи» Червонослобідської сільської ради, [PERSON] відвідує заняття доньки, забезпечує необхідним приладдям для малювання та завжди цікавиться її успіхами. Згідно акту обстеження умов проживання №16 підтверджено, що умови для проживання дитини є задовільними, дитина має все необхідне для повноцінного та комфортного проживання. Крім того, факт того що відповідачка ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків підтверджено поясненнями [PERSON] та [PERSON] , які містяться в матеріалах справи. До суду не надходило клопотань від учасників процесу про виклик свідків для їх безпосереднього допиту у судовому засіданні чи про визнання неналежними вказаних письмових пояснень свідків. Крім того, нотаріально завіреною заявою від 17.09.2024 року відповідачка підтвердила утримання та проживанння дитини з колишнім чоловіком [PERSON] . Згідно рішення виконкому Червонослобідської сільської ради від 20.04.2023р. №122 затверджено висновок щодо визначнення місця проживання малолітньої [PERSON] . Згідно вказаного висновку, що наявний у матеріалах справи, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує обов`язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує дитину матеріально, не піклується про життя та здоров`я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, тобто свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість матері до дитини та про її небажання цікавитися життям дитини та виконувати свій батьківський обов`язок. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, та оздоровленні. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов`язку по його вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, відповідач позов визнала, а тому її слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved