Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

03.10.2024 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання, як доньки, яка досягла повноліття та продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно до 30.06.2027 року, починаючи з моменту подання позову, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є її батьком. Її мати [PERSON] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2021 року з батька на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. [INFO] позивач досягла повноліття. З 01.09.2023 року вона є студенткою денного відділення факультету радіофізики, біомедичної електроніки та комп`ютерних систем (бюджет) Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, бюджетної, дистанційної форми навчання, що підтверджується довідкою ХНУ ім. В.Н. Каразіна від 15.08.2024 року. Строк навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Навчання на денній формі позбавляє позивача можливості працевлаштуватися, та одержати певний дохід. Допомога матері не є значною, адже дохід матері складає 6723,47 грн.. що підтверджується довідкою про доходи виданої ПП «СПЕЦВЕТ» № 3 від 14.08.2024 року. Відповідач має можливість надавати допомогу у розмірі аліментів, який вона просить стягувати з нього, адже він є працездатним та не має інших утриманців. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.10.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач подав до канцеляпії суду заяву, у якій визнав позовні вимоги. Ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2006 року. З довідки № СБ-122/24 від 15.08.2024 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 2-го курсу денної форми навчання факультету радіофізики, біомедичної електроніки та комп`ютерних систем Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, дистанційної форми навчання. Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Статетю 28 Конвенції про права дитини визначено, що дитина має право на освіту. Відповідно дост.199\~Сімейного\~кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону\~України\~"Про\~охорону\~дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.\~200\~Сімейного\~кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов свого життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників, тощо). Доказів про добровільне утримання доньки, яка продовжує навчання з дня виповнення повноліття, матеріали справи не містять. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст.182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Обставин, що свідчили б про неможливість відповідача сплачувати аліменти у період навчання дитини [PERSON] , матеріали справи не містять, та відповідач не заперечує проти визначення розміру аліментів відповідно до позовних вимог. Згідност.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із врахуванням зазначеного, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2024 року та не більше ніж до 23 років. якщо вона продовжить навчання. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. За змістом ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 605,6 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved