Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 16.11.2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» і [PERSON] було укладено кредитний договір №\~1985730427. Цей договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua, та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 07.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі\~ТОВ «ФК «ЦФР») та Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» уклали договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників, а АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. 04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 (далі\~Договір Факторингу), відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договорами, Договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав вимоги. Зокрема, право вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 48\~431,35 грн, з яких: 29 869,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,44 грн - загальна заборгованості по відсоткам; 18 558,31 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 04.04.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором № 1985730427 від 16.11.2021 року у розмірі 20691,95грн., з яких: 11445,65 грн.\~загальна заборгованість по тілу кредиту; 1 930,23 грн.\~загальна заборгованості по відсоткам; 7316,07 грн.\~загальна заборгованість по комісії. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості у розмірі в сумі 48\~431,35 грн, з яких: 29 869,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,44 грн - загальна заборгованості по відсоткам; 18 558,31 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи, а також позивач просить стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3\~028 грн та витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів в сумі 1\~514 грн. Ухвалою Ковпаківський районний суд м. Суми від 30.09.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання повісток про виклик до суду за місцем проживання, зазначеним у позовній заяві, та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву не надав. Оскільки представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши всебічно і повно матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що, 16.11.2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» і [PERSON] було укладено кредитний договір №\~1985730427 (а.с.5). Сума кредиту 32\~662,97 грн, строк кредиту 36 місяців. Згідно паспорту кредиту, реальна річна процентна ставка 84,79% (а.с.7). В позовній\~заяві вказано,\~що 07.10.2016 ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» уклали договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників, а АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них (а.с.13). 04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договорами, Договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав вимоги (а.с.15-16). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстру прав вимоги, фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с.17). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, сума заборгованості [PERSON] - в сумі 48\~431,35 грн, з яких: 29 869,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,44 грн - загальна заборгованості по відсоткам; 18 558,31 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи (а.с.18). Договір про відступлення\~права вимоги\~№ ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено до того, як [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «ЦФР» кредитний договір №\~1985730427, тобто до 16.11.2021 року. Матеріали справи містять лише Договір про відступлення\~права вимоги\~№ ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, який укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК». В матеріалах справи відсутні інші докази, наприклад, Витяг з Реєстру прав вимоги до відповідача [PERSON] , розрахунку заборгованості станом на день відступлення права вимог, доказів часткової сплати/несплати за договором, відповідно до якого [PERSON] був би боржником за зобов`язанням, за яким право вимоги перейшло б від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК», оскільки договір про відступлення права вимоги між цими компаніями був укладений ще до виникнення зобов`язань у [PERSON] перед первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР». Отже, незрозумілим є причинно-наслідковий зв`язок переходу прав вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК» саме за кредитним договором, боржником за яким є [PERSON] - №\~1985730427 від 16.11.2021 року. Крім того, суду не надані докази оплати новим кредитором за набуття прав вимоги за Договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Крім того, Реєстр прав вимоги є невід`ємною частиною договору № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Суду надано сформований ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунок заборгованості за кредитним договором №\~1985730427 від 16.11.2021 року за період з 04.04.2024 по 31.08.2024 року, за яким заборгованість за договором станом на 31.08.2024 року 48\~431,35 грн, з яких: 29 869,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,44 грн - загальна заборгованості по відсоткам; 18 558,31 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи. В позові заявлено, що [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Однак, до стягнення ТОВ «ФК «ЄАПБ» пред`являє, зокрема, 29 869,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту, що свідчить про часткову сплату відповідачем платежів за договором, однак, суд не має можливості перевірити правильність проведення нарахування заборгованості. Наданий так званий розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом виконання позивачем умов договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів, зокрема, перерахування коштів на рахунок, позивачем не надано. Крім того, згідно умов Кредитного договору №\~1985730427 від 16.11.2021 року, в графі «Комісія за надання кредиту», «Комісійний збір» відсутній обов`язок позичальника зі сплати таких видів платежів. Отже, не передбачено нарахування комісії та, відповідно, не встановлено її розмір. Також позивачем не надано Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Окрім того, суд звертає увагу на те, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 172/410/21 (провадження № 61-17842св21). Така правова позиція викладена в Постанові Касаційного цивільного суду по справі № 204/224/21 від 06.11.2023 року. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по комісії за кредитним договором в розмірі 18 558,31 грн. Щодо стягнення такого виду судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів в сумі 1\~514 грн взагалі не надано жодних доказів. Правовідносини по даній справі регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Стаття 513\~ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Таким чином, з урахування викладеного та зважаючи на відсутність доказів відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» на користь АТ «ТАСКОМБАНК» саме за зобов`язанням [PERSON] за кредитним договором №\~1985730427, яке виникло 16.11.2021 року, в позовних вимогах ТОВ «ФК «ЄАПБ» необхідно відмовити. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed