Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] померла її мати [PERSON] .. 03 вересня 1990 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим її прізвище було змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". За життя батько позивачки 12 листопада 2001 склав заповіт в якому заповів їй належну йому частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та присадибну земельну ділянку площею 0,80 га, належну йому на основі державного акту на право приватної власності на землю 1У-ВН №027295. За життя мати позивачки 18 січня 2002 року склала заповіт в якому заповіла їй все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося. Після смерті батьків позивачки відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 24,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті батька на вказаний житловий будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з тим, що на копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 22 лютого 2002 року виконкомом Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області відсутня печатка та підпис виконавчого комітету Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. 29.06.2024 р. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/12 (одну дванадцяту частки) від належної [PERSON] , померлому [INFO] 1/6 (однієї шостої) частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Аналогічно, позивачка звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті матері, та при огляді державним нотаріусом наданих документів було встановлено, що на копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 22 лютого 2002 року виконкомом Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області відсутня печатка та підпис виконавчого комітету Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, на підставі чого було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №876/01-12 від 29.06.2024 р. [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] , що померла [INFO] 1/6 (одну шосту) частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та на 1/12 (одну дванадцяту) частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належну померлій [PERSON] , яку вона прийняла, як спадкоємець на обов`язкову частку, відповідно до ст.1241 ЦКУ в майні свого чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] . У зв`язку з тим, що на правовстановлюючому документі відсутня печатка та підпис виконавчого комітету Сподахівської сільської ради, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітами, тому [PERSON] звернулася до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлого батька та матері. Ухвалою суду від 09.09.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 11.11.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач, [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, претензій немає. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані позивачкою докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітами після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті спадкодавців відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідно до довідки № 282 від 11 червня 2024 р. виданої КП «Немирівське БТІ» про те, що по даним архіву станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - в рівних частках кожному, Тульчинським бюро технічної інвентаризації 22.02.2002 р. в реєстровій книзі №2 Р№303, на підставі свідоцтва про право власності , посвідченого виконавчим комітетом Сподахівської сільської ради 22.02.2002р.. Позивачка подала у встановлений законом термін письмову заяву про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину відповідно до заповіту складеного [PERSON] , який помер [INFO] , на інше майно не претендують. Відповідно до витребуваної спадкової справи №86/2010 державним нотаріусом 24 грудня 2015 року позивачці було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0796 гектарів після смерті матері [PERSON] .. Відносно житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачці видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2024 р. на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2024 р. на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] .. Причиною відмови у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, розміщеного по [ADDRESS] , являється те, що у правовстановлюючому документі на нерухоме майно, відсутня печатка та підпис посадової особи виконавчого комітету Сподахівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Так, за правилами ст.\~1216\~ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223ЦК\~України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього\~Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно дост.1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1241 ЦК України, передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), розмір якої може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Відповідно до ч.1 ст.1268ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного СудуУкраїни\~від 30.05.2008року\~№7«Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.328ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд, врахувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлих батьків, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачка підтримує їх, відповідачі не заперечують щодо задоволення позовних вимог, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1235, 1241, 1261, 1268-1270\~ЦК України та

Outcome: approved