Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Короткий зміст заявлений вимог: Представник заявника\~ [PERSON] , адвокат Морозов Михайло Вікторович з використанням підсистеми «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить суд: - встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 18 грудня 1996 року за № 27, видане згідно з Розпорядженням (наказом) керівника органу приватизації Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» № 11 від 26 листопада 1996 року, яке було зареєстровано у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано у реєстрову книгу за № 2/10 20 грудня 1996 року, видане [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . - встановити факт, що технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , виданий 16.12.1996 року Києво-Святошинським Бюро технічної інвентаризації Київської обласної державної адміністрації належить громадянину [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заяви представник заявника зазначив наступне: 18.12.1996 в ході приватизації та згідно з Розпорядженням (наказом) керівника органу приватизації Колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» № 11 від 26.11.1996, громадянами [PERSON] , [PERSON] , а також їхніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] , було отримано у спільну сумісну приватну власність (приватизовано) квартиру номер [ADDRESS] та отримано свідоцтво про право власності на вказану квартиру № [NUMBER] від 18.12.1996, яке було зареєстровано у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано у реєстрову книгу 20.12.1996 року за № 2/10. Також, 16.12.1996 Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації Київської обласної державної адміністрації було виготовлено технічний паспорт на зазначену квартиру. Згодом, Заявник помітила, що у згаданому Свідоцтві про право власності та відповідно у технічному паспорті на вказану квартиру, невірно вказано її по-батькові та, як виявилося, ця помилка унеможливлює будь-які дії співвласників, пов`язані із розпоряджанням вказаною квартирою. А саме, у зазначеному Свідоцтві як одного з співвласників квартири по-батькові Заявника замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] » та у технічному паспорті замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Факт помилки у написанні по-батькові підтверджується паспортом заявниці, довідкою про присвоєння РНОКПП, пенсійним посвідченням, свідоцтвом про народження. Враховуючи зазначене, посилаючись на п. 6 ст. 315 ЦПК України, представник заявника звернувся до суду із даною заявою та вважає, що необхідно встановити факт належності зазначеного свідоцтва про право власності з урахуванням помилки у по-батькові Позивачки, а також технічного паспорту, який на їх погляд є невід`ємною частиною правовстановлюючої документації. Процесуальні дії: 28.10.2024 заява надійшла до суду. Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. 01.11.2024\~ухвалою суду\~відкрито провадження\~у справі,\~постановлено справу\~розглядати за\~правилами окремого\~провадження. Призначено судовий розгляд на 02.12.2024. Позиції сторін: У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно належним чином. Заявник, 28.11.2024 звернулась до суду із заявою, у якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Заінтересована особа, Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області свого представника у судове засідання не направили, 29.11.2024 звернулись до суду з листом, в якому не заперечують у задоволенні заяви, просять справу розглядати без участі представника селищної ради. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання по суті, суд приходить до наступних висновків. Встановлені судом обставини та застосовані норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Пункт 3 частини 2 цієї ж статті передбачає здійснення цивільного судочинства за правилами, передбаченими цим Кодексом у порядку окремого провадження. Частиною 7 статті 19 та статтею 293 ЦПК України визначено окреме провадження як вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно зі законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви при встановленні певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 18 грудня 1996 року Колективним сільськогосподарським підприємством «Перемога», як органом приватизації, згідно з розпорядженням (наказом) керівника органу приватизації № 11 від 26 листопада 1996 року, видано Свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яке було зареєстровано у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано 20.12.96 у реєстрову книгу за № 2/10 /а.с.17-18/. 16 грудня 1996 року Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації Київського обласного управління житлово-комунального господарства було виготовлено технічний паспорт на зазначену квартиру та зазначено, що власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.19/. Представник заявника зазначає, що у вищевказаному Свідоцтві про право власності на житло та, відповідно, у технічному паспорті на нього, невірно вказано по-батькові заявниці, що унеможливлює будь-які дії співвласників, пов`язані із розпоряджанням вказаною квартирою. Зокрема, у Свідоцтві про право власності по-батькові заявниці замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », у технічному паспорті замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Факт помилки у написанні по-батькові підтверджується паспортом заявниці, довідкою про присвоєння РНОКПП, пенсійним посвідченням, свідоцтвом про народження. Судом безпосередньо у судовому засіданні досліджено копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13.01.1997 Іванківським РВ ГУ МВС України у Київській області на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с.10-13/; - копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] [INFO] (серія [NUMBER] ) /а.с.14/, - копія посвідчення постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, серія [NUMBER] , виданого 19.11.2021 Київською облдержадміністрацією на ім`я [PERSON] єївни /а.с.15/; - копія картки платника податків на ім`я [PERSON] /а.с.26/. Таким чином, матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні та сукупністю доказів, підтверджується факт, що Свідоцтво про право власності на житло, видане 18 грудня 1996 року Колективним сільськогосподарським підприємством «Перемога», як органом приватизації, на підставі розпорядження (наказу) керівника органу приватизації № 11 від 26 листопада 1996 року та яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яке було зареєстровано у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано 20.12.96 у реєстрову книгу за № 2/10, належить в тому числі заявниці, [PERSON] , а в зазначеному Свідоцтві про право власності на житло по-батькові заявниці помилково зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Крім того, матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні та сукупністю доказів, підтверджується факт, що технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , виданий 16 грудня 1996 року Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації Київської обласної державної адміністрації та у якому зазначено, що власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить у тому числі заявниці, [PERSON] , а в зазначеному технічному паспорті по-батькові заявниці помилково зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Метою встановлення цього факту є необхідність у подальшому розпоряджанні вказаною квартирою всіма її співвласниками. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved