Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

17 вересня 2024 року заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт її постійного спільного проживання з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] на протязі з 2004 року до дня його смерті. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з березня 2004 року. Після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем І черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців І черги не має. На день своєї смерті [PERSON] постійно був зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , проте з 2004 року і до дня смерті фактично проживав у її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка вона не зверталась до нотаріуса, вважала що у цьому немає необхідності, оскільки вона з чоловіком до дня смерті останнього проживали разом. На теперішній час вона вирішили оформити правовстановлюючі документи на спадщину у зв`язку із чим звернулася до нотаріуса, але державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини і неможливістю підтвердити факт її спільного проживання з чоловіком на день його смерті. Заявник вважає, що є всі підстави для встановлення факту спільного проживання з померлим чоловіком [PERSON] на протязі 20 років, оскільки вони перебували у шлюбі на час реєстрації якого чоловік не мав свого житла і вони почали проживати у квартирі заявника за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, також витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 555/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Від представника Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що факт спільного проживання заявника з чоловіком [PERSON] на час смерті підтверджується: актом про фактичне проживання, показами свідків, договором довічного утримання. Просив розглядати справу без його участі та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, з урахуванням зібраних доказів. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник її сусідка по будинку, мешкають у сусідніх під`їздах в будинку [ADDRESS] . Заявницю вона знає десь 13 років. Чоловік заявниці помер десь 2-3 роки тому, вони мешкали разом. Вона бачила заявника та її чоловіка разом коли вигулювала собаку, на момент смерті чоловіка, заявниця мешкала разом з ним. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник її сусідка з будинку, вони знайомі приблизно 20 років. Заявник мешкала у квартирі разом із своїм чоловіком, вона їх постійно бачила разом. На момент смерті чоловіка заявника, останній мешкав разом із нею. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане 05 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 99 від 05 березня 2004 року (а.с.11). Згідно договору довічного утримання з одночасним визначенням часток у квартирі, набутої у шлюбі від 15 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державною нотаріальної контори Тімошиною О.В. за № 2-2780, [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність на умовах цього договору зазначену частку квартири за адресою: [ADDRESS] взамін чого, [PERSON] зобов`язується надати [PERSON] довічне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги (а.с.12). П.1.2 договору довічного утримання, сторони по цьому договору домовилися про поділ квартири за вищевказаною адресою, що є їхньою спільною власністю і вважають, що їхні частки у праві спільної власності на цю квартиру є рівними, тобто по частці кожному. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане 11 листопада 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1844 від 11 листопада 2022 року (а.с.10). Вказані обставини також підтверджуються лікарським свідоцтвом про смерть № 1046 від 11 листопада 2022 року, виданого КНП Криворізька міська лікарня № 16 КМР. Крім того, у свідоцтві про смерть зазначено, що [PERSON] помер вдома за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. від 06 вересня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому [INFO] чоловіку [PERSON] у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджує факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.8). Згідно Акту № б/н від 12 вересня 2024 року, який складений мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] та посвідчений директором ТОВ УК Центробуд, у квартирі [ADDRESS] [PERSON] дійсно постійно проживала разом із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 555/2024, наданої до суду, після смерті [PERSON] до Другої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась її дружина [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Відповідно до ст.ст.1216,\~1218,\~1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.ч.1, 3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, за результатами розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] і після смерті якого залишилось майно у вигляді частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт постійного проживання заявника на день смерті свого чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується наданими суду доказами, а також показами свідків, тому є всі правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав заявника. Згідно ч.7\~ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved