Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути з [PERSON] на ЇЇ користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.08.2020 сторони у справі зареєстрували шлюб, який розірвано 15.05.2023. У шлюбі в сторін у справі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з лютого 2023 року перестав надавати кошти на утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 19). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, проте надала заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~і\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 14.08.2020 сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 02.10.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). (а.с.7) У шлюбі в сторін у справі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20.09.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с.8) Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 15.05.2023 у справі №599/864/23 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11) Відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] від 17.05.2024, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає за вказаною адресою без реєстрації. (а.с.12) Вказане також підтверджується копією акту №721 від 15.05.2024. (а.с.9) Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII\~78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частинами 8, 9\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3\~ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідачем не надано доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, що у нього на утриманні є інші діти, непрацездатні дружина, батьки, або наявні інші обставини, які перешкоджають сплачувати аліменти у розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до\~ст. 191 СК України\~з дня пред`явлення позову, тобто з 02.10.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. (ч. 6\~ст. 141 ЦПК України). Отже, враховуючи те, що позивач на час звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved