Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свою представницю адвоката Родіонову В.Є., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 21.07.2014 року між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в лютому 2022 року відносини між сторонами поступово погіршилися, а з червня 2023 року сімейні відносини остаточно припинилися. На сьогоднішній день шлюб існує формально, а тому посилаючись на викладене просила суд про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представниці, засобами системи «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача та про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомляв, правом подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2014 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 2). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу та відсутність заперечень проти нього зі сторони відповідача, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Представниця позивачки, у заяві про розгляд справи без участі сторони позивачки, просила суд, після розірвання шлюбу, залишити [PERSON] прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму судового збору.

Outcome: approved