Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

В жовтні 2024 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 17349 грн. 24 коп., а також судовий збір в сумі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 05.12.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №314917а9кма, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . Так, вказує, що 24.09.2020 року о 18:00 по вул. Глибочицькій, 16, в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала водій [PERSON] (яка є власником авто) та транспортного засобу «Volkswagen Crafter», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП, було пошкоджено автомобіль «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований за Договором добровільного страхування наземного транспорту №314917а9кма від 05.12.2019 року. Із Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року вбачається, що ДТП сталася у зв`язку з порушенням відповідачем пункту 13.3 ПДР України. Так, на підставі поданих потерпілою документів, а також, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №ARX2634461 від 05.10.2020, позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 17340,24 грн. на рахунок СТО згідно заяви страхувальника. Крім цього вказав, що цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, тому потерпіла особа звернулася до позивача. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку із відсутністю відшкодування збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування, в розмірі 17340,24 грн., а також судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 28 жовтня 2024 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, а саме надати належну адресу проживання відповідача. На виконання ухвали суду від 28 жовтня 2024 року 31 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла заява, в якій вказано останнє відоме місце проживання відповідача. 04 листопада 2024 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позові просила розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.12.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №314917а9кма, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Так, 24.09.2020 року о 18:00 по вул. Глибоцичькій, 16, в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала водій [PERSON] (яка є власником авто) та транспортного засобу «Volkswagen Crafter», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті ДТП, транспортний засіб марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, про що зазначено у відповіді від НПУ №020275434005902 про ДТП, довідці ДАІ з місця ДТП, схемі ДТП та акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 29.09.2020 з фотододатками. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2020 у справі № 761/33374/20 [PERSON] визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП. З матеріалів справи вбачається, що потерпіла особа повідомила про страховий випадок та звернулась до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» з метою отримання страхового відшкодування, оскільки, на дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «Volkswagen Crafter», д.н.з. [NUMBER] не був забезпечений, та його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Так, [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування від 24.09.2020 року. Із рахунку №x13924 наданого ТОВ «Кий авто груп» та акту виконаних робіт від 13.11.2020 року вбачається, що сума відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням ПДВ, становить 17340, 24 грн. Відтак, на підставі Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу №2870 від 10.10.2020 року та розрахунку страхового відшкодування, які долучені до матеріалів справи, позивачем на користь СТО ТОВ «Кий авто груп» було сплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 17340,24 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією №711120 від 06.10.2020 року Крім того, позивачем 11.12.2020 року простим листом на адресу відповідача надіслано претензію за вих.ЕЛ_00011826 щодо сплати останнім на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» страхової виплати в сумі 17340 грн. 24 коп. Лист на адресу позивача не повертався, а тому позивачем повторно за вих. СУ/011711/5 від 21.05.2024 року повторно було направлено на адресу відповідача вказану претензію. На запит відповідача, позивачем було направлено лист за вих. СУ/011711/5 від 21.05.2024 року рекомендованим листом, як вбачається із трекінгу відправлень «Укрпошта» від 21.06.2024 року, згідно якої дана претензія про регресні вимоги була отримана особисто, [PERSON] залишив її поза увагою. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, та не спростував обґрунтування позовних вимог, в тому числі розміру виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п. 50 статті 1 Закону України "Про страхування", страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Суд ураховує, що ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №314917а9кмавід 05 грудня 2019 року відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих [PERSON] збитків у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд дійшов висновку, що у ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, а також, приймаючи до уваги обґрунтованість позовних вимог, та відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування в сумі 17340, 24 грн. а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028 грн, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved