Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом і просить встановити факт родинних відносин між ним та його рідним батьком [PERSON] , померлим [INFO] та визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Він як спадкоємець за заповітом, звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину. Але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на вищезазначений житловий будинок, так як в заповіті його дата народження вказана « [INFO] », а в паспорті його дата народження вказана « [INFO] », а також наданий договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений Майорівською сільською радою Біляївського району Одеської області 29.12.1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 65 не відповідає нормам чинного законодавства. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача Біляївської міської ради Одеського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно довідки Біляївської об`єднаної територіальної громади Біляївської міської ради № 05-13/10 від 04.02.2020 року [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого Майорівською сільською радою Біляївського району Одеської області 29.12.1992 року та зареєстрованого в реєстрі за № 65 (а.с. 8-9). Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на вищезазначений житловий будинок, так як в заповіті дата народження позивача вказана « [INFO] », а в паспорті його дата народження вказана « [INFO] », а також наданий договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений Майорівською сільською радою Біляївського району Одеської області 29.12.1992 року, зареєстрований в реєстрі за № 65 не відповідає нормам чинного законодавства (а.с. 15). 18.05.2015 року батько позивача [PERSON] склав заповіт на його ім`я [PERSON] . Однак при складанні заповіту секретар Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області Мартолога В.І. допустила помилку, а саме указавши неправильно дату народження позивача « [INFO] », але фактично його день народження « [INFO] » (а.с. 16). Також при видачі паспорту неправильно було переведено прізвище батька позивача на українську мову. Російською мовою прізвище батька « [PERSON] », а українською правильно « [PERSON] », тоді як було вказано « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), позивач [PERSON] народився [INFO] , батьком є « [PERSON] , матір`ю « [PERSON] ». Свідоцтво про народження було складено російською мовою. При видачі паспорту громадянина України у 1997 році прізвище позивача було вказано українською мовою як « [PERSON] », російською « [PERSON] » (а.с. 19). Такі розбіжності у написанні однієї літери прізвища позивача з прізвищем померлого батька є результатом лише документальної фіксації некоректного українського запису прізвища під впливом їх російської вимови або під впливом відповідних графічних записів українською мовою, оскільки на російській мові написання прізвища є ідентичним.\~Така обставина перешкоджає позивачу реалізувати права щодо оформлення спадщини. Співставлення відомостей паспорта та свідоцтва про народження позивача з відомостями, які містяться в заповіті, свідоцтві про смерть [PERSON] дозволяє дійти висновку, що останній приходився батьком [PERSON] , а тому суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між ними. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів спадкової справи № 113/2019року, яка була відкрита у зв`язку зі смертю [PERSON] , померлого [INFO] , вбачається, що позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав разом з ним по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Біляївської об`єднаної територіальної громади Біляївської міської ради № 05-13/141 від 27.11.2018 року (а.с. 57). Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та його батьком [PERSON] , померлим [INFO] , а також визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved