Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідач є її батьком. До досягнення повноліття позивачки, відповідач сплачував аліменти на її утриманняу розмірі 1/3 частини його доходу на підставі рішення суду. На даний час позивачка є повнолітньою, навчається на 3-му курсі Комунального закладу охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, за спеціальністю 223 медсестринство за ОПП «Лікувальна справа», денної форми навчання. У зв`язку із навчанням, позивач не має можливості працювати, повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріально не допомогає дочці, яка навчається. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23 років. Ухвалою від 23.10.2024 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому частково визнав позовні вимоги та зазначав, що згодний платити аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, посилаючись на матеріальне становище, відсутність стабільної роботи, власного житла (сім`я проживає в орендованій квартирі) та перебування у нього на утриманні неповнолітньої дитини. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до довідки №183 від 18.09.2024 (а.с.7) [PERSON] навчається на третьому курсі у Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, за спеціальністю 223 медсестринство за ОПП «Лікувальна справа», денної форми навчання, за державним замовленням з 01.09.2022. Темін навчання до 30.06.2026. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обов`язковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, виходячи з наступного. Відповідач, згідно доданих до відзиву документів офіційно не працевлаштований, однак він працездатного віку, підтвердження неможливості працювати та сплачувати аліменти через стан здоров`я ним не надано, тому він може працювати та надавати матеріальну допомогу дочці під час навчання. Посилаючись у відзиві відповідач на те, що він офіційно не працює, отримує нестабільний дохід, тому вважає, що аліменти повинні стягуватися у твердій грошовій сумі, погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку, що не суперечить нормам\~Сімейного кодексу, тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів в частці від заробітку підлягає задоволенню. Щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне визначити його в 1/4 частці від заробітку (доходу), що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку позивачки, а також пропорційним і\~справедливим обов`язком\~батьків в\~утриманні спільної\~повнолітньої дочки. Судом взято до уваги обставини справи, матеріальне положення сторін, те, що відповідач одружений, має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , 2013 року народження, проживає з родиною у орендованому житлі, також враховано стан здоров`я повнолітньої дочки, яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, те, що навчальний заклад знаходиться у іншому місті, неможливість працювати та самостійно себе забезпечувати у зв`язку з денною формою навчання позивачки. Отже, суд при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення\~ст. 182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача на період навчання повнолітньої дочки [PERSON] у Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, до 30.06.2026 року, але не більш як до досягнення нею 23 років. Згідно вимог\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн. 20 копійок Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial