Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача - адвокат Прядко Д.В. обґрунтовує позовні вимоги тим, що 24.12.2020 між позивачем та відповідачкою шлюб розірвано, про що свідчить копія заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя (справа № 332/2503/20) Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з батьком за їх адресою реєстрації: [ADDRESS] . Відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не забезпечує продуктами харчування, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює належних умов для виховання та розвитку сина. 12.10.2020 Заводським районним судом м.Запоріжжя у справі № 332/2500/20 винесено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] . Однак, судовий наказ Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2020 [PERSON] не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, але до суду подано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , заперечень проти позову не надано. Третя особа - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, заперечень проти позову не надано, подано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 24.12.2020 між сторонами у справі шлюб розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя (справа № 332/2503/20) (а.с.8) Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого повторно Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 08.09.2012 (а.с.9). Після розірвання шлюбу син залишився проживати з батьком за їх адресою реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с.12). Відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не забезпечує продуктами харчування, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. 12.10.2020 Заводським районним судом м.Запоріжжя у справі № 332/2500/20 винесено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , на підставі якого головним державним виконавцем Нікопольського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області 02.06.2023 відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] (а.с.16). Однак, судовий наказ Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2020 [PERSON] не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість зі сплати аліментів, станом на липень 2024 року, в сумі 160327,97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів від 02.08.2024 (а.с.57). Державним виконавцем в межах виконавчого провадження № [NUMBER] стосовно [PERSON] було винесено постанову про арешт коштів від 06.12.2023 (а.с.17), постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 18.06.2024 (а.с.18), постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 18.06.2024 (а.с.19), постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 18.06.2024 (а.с.20), постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.06.2024 (а.с.21). Однак навіть вказані обмеження не спонукали відповідачку до дії щодо сплати коштів на утримання свого рідного сина, а відтак це свідчить про свідоме самоусунення від батьківського обов`язку, а також про небажання [PERSON] утримувати свого сина. Характеристика Запорізького навчально-виховного комплексу підтверджує той факт, що класний керівник має постійний зв`язок з учнем і його батьком, який добре виконує свої батьківські обов`язки, а мати не приймає участі у житті та навчанні дитини (а.с.13). З відповіді № 685/01-09 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР від 23.05.2024 вбачається, що з 11.06.2014 року до теперішнього часу з [PERSON] на прийом до лікаря-педіатра у разі хвороби звертався виключно батько, мати дитини жодного разу не зверталась, станом здоров`я сина не цікавилась (а.с.14). Зазначені обставини також підтверджуються: актом обстеження умов проживання від 25.03.2024 відділу по Заводському району ЗМР Служби у справах дітей складеного за місцем реєстрації та проживання батька [PERSON] та сина [PERSON] (а.с.11); згодою [PERSON] від 09.09.2024 щодо позбавлення матері батьківських прав (а.с.59); висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 23.10.2024 наданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району (а.с.95-96); висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] (а.с.99-103). Таким чином, відповідачка всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання свого сина і не виконує обов`язків по піклуванню за ним. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вказаної статті Сімейного кодексу України позивач і звернувся до суду з таким позовом. Підставою позбавлення батьківських прав, як зазначає позивач є те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищевказане, суд з`ясував, що відповідачка ніяких дій, щодо утримання та виховання своєї дитини не проводить, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, син перебуває на утриманні позивача, що підтверджується вищевказаними документами. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved