Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ за об?єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 20936,30 грн., та витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вищезазначений об?єкт нерухомості належить відповідачу на праві власності. За вказаним об?єктом в період з березня 2021 року по травень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 20936,30 грн., вартість якого залишилася неоплаченою споживачем. Позивач звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою від 17.05.2024 по справі N?531/1342/24 позивачу відмовлено у видачі судового наказу. Позивач, як суб?єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N?880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу..» на території України. Відповідачем позивачу була надана підписана через систему самообслуговування Приват24 електронна форма заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 12.09.2021. Таким чином, відповідач приєднався до умов договору шляхом заявочного приєднання. В період з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.09.2021 по 15.09.2021 відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії». Позивачем в період з березня 2021 по травень 2024 (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 20936,30 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ від 09.02.2024 N?119/4.3.1- 6849-2024/260077529, яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов?язань, а тому порушує право дана на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 08.07.2024 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з?явився, від нього мається письмова заява, у якій просить справу розглядати без участі представника позивача за наявним матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з?явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином шляхом публікації оголошення про виклик в суд засідання, розміщене на офіційному веб-сайті Судової влади України. Надала письмову за про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову су, наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об?єктивному безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачене законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов?язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газ розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного га-урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою КРЕКП N?2496 від 30.09.2015. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побуто споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах трипового договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об?ємах (обсягах), а побутовий спожи зобов?язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 632,634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов договору. Факто згоди Споживача про приєднання до умов договору є отримання Постачальником заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за формою встановленою договором та/або оплачений споживачем рахунок. За змістом ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач згідно з умовами договорів зобов?язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою; [ADDRESS] , та на її ім?я відкрито особовий [NUMBER] за № 260077529 присвоєно ЕІС код 56XM26D11022909 [PERSON] приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання від 12.09.2021 за об?єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за N?299, вбачається, що [PERSON] є власником будинку з господарсько - побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.09.2021 по 15.09.2021 відповідачка являлася споживачем постачальника «останньої надії», та була включена до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживала газ за ціною тарифного плану «Надійний», для споживачів постачальника «останньої надії», яка зазначена у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан». В період з березня 2021 року по травень 2024 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 20936,30 грн., вартість якого сплачена не в повному обсязі, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. Позивачем на адресу відповідача 09.02.2024 направлялась вимога про сплату заборгованості за спожитий газ за N? 119/4.3.1-6849-2024/260077529. Позивач звертався до Карлівського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою суду від 17.05.2024 по справі N?531/1342/24 в задоволенні заяви було відмовлено. Споживач отримувала послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов?язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об?єкту споживача в необхідних для останнього обсягах. Згідно із п. 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. У п. 4.6. Типового договору передбачено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комуна послуги» установлено, що індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати на житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житло комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2 року у справі N?750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі N?642/2858/16. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплат гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частина 1ст.526 ЦК України передбачає, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов?язаний виконати свій обов?я згідно з ч. 1ст.530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк його виконання воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначено вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї п Якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку не встановлений або визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-я час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, якщо обов?язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, плату за поставлений природний газ здійснює в повному обсязі, у зв?язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з березня 2021 року по травень 2024 року у сумі 20936,30 грн. підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості із [PERSON] як споживача послуг природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені, а тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачем згідно платіжних інструкцій № 0000007107 від 30.04.2024 року, № 0000009298 від 13.06.2024 сплачено судовий збір у сумі 302,80 грн., і 2725,20 грн. відповідно. Оскільки позов відповідачем визнано, тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача 50 % від сплаченої суми судового збору 1514,00 грн, а з державного бюджету позивачу слід повернути інші 50 % відсотків судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved