Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

[PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини у селі Роботине Запорізької області загинув її чоловік [PERSON] . В період перебування у шлюбі вони з чоловіком мали спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Після смерті чоловіка вона з дочкою є спадкоємцями його майна. До складу спадкового майна належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на цей будинок набуто її чоловіком на підставі договору купівлі-продажу від 01 листопада 2012, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Мошковською З.І. Крім того, до складу спадщини входять земельні ділянки площею 0,5026 га, що знаходяться в [ADDRESS] , кадастрові номери ділянок 1822580301:01:004:0057 та 1822580301:01:004:0058. Однак, нотаріально оформити свої спадкові права на будинок та земельну ділянку позивач не має можливості, оскільки померлий купив будинок та земельну ділянку перебуваючи у шлюбі з відповідачем [PERSON] (колишня дружина), а отже вказане майно є спільною сумісною власністю останніх. Тому позивач вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею та донькою в рівних частках у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на: - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 73,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2526 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822580301:01:004:0058; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 1822580301:01:004:0057. Позивач, законний представник малолітньої [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів та доводів, що викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Вказала, що її чоловік сплатив компенсацію за частку в будинку [PERSON] до розірвання шлюбу. В березні 2018 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з того часу відповідач будь яких вимог щодо поділу майна, виділу частки не заявляла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив відносно позовних вимог не подавала, будь-яких заяв та клопотань від останньої не надходило. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилась в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є мамою [PERSON] . Зазначила, що її син в 2012 р. одружився з [PERSON] , та через місяць вони придбали будинок в с. Більковці Коростишівського району, як для дачі. Приблизно в 2017-2018 р. після поранення в зоні АТО , син отримав кошти та виплатив [PERSON] компенсацію за її частку в будинку. Після цього вони розлучились. З того часу [PERSON] жодного разу не з`являлась в будинку та не пред`являла будь яких вимог шодо поділу будинку. Син після розірвання шлюбу зробив ремонт в будинку та там постійно проживав. Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Так, судом установлено, що [INFO] помер чоловік позивача, та батько малолітньої [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.01.2019, а [INFO] в подружжя народилась донька [PERSON] , згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) З договору купівлі продажу від 01.11.2012 вбачається, що [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , дружиною покупця, [PERSON] , надана згода на придбання житлового будинку. Вказане право власності зареєстровано в державному реєстрі прав за номером витягу 36207262, реєстраційний номер 13197908 Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. (а.с. 12, 14). Також, [PERSON] був власником земельних ділянок, які розташовані за адресою: в [ADDRESS] , кадастрові номери 1822580301:01:004:0057 та 1822580301:01:004:0058, що підтверджується договором купівлі-продажу земельних ділянок від 01.11.2012, дружиною покупця, [PERSON] , надана згода на придбання вказаної земельної ділянки (а.с.18) та витягом з Державного реєстру правочинів № 12062103 (а.с. 19). Як вбачається з державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 594301 та державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 594300, то земельні ділянки розташовані за адресою: в [ADDRESS] , з кадастровими номерами 1822580301:01:004:0057 та 1822580301:01:004:0058 видані [PERSON] . Таким чином, житловий будинок та земельні ділянки були придбані [PERSON] , які знаходяться за адресою: в [ADDRESS] під час перебування у шлюбі з колишньою дружиною [PERSON] ( [PERSON] ), тобто належали подружжю на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та на земельні ділянки з кадастровими номерами 1822580301:01:004:0057 та 1822580301:01:004:0058, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] . Позивач звернулась до державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок. Постановою нотаріуса № 02-31/351 від 10.05.2024 від 10.05.2024 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії\~у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку та земельних ділянок ,що знаходяться в [ADDRESS] , які належали [PERSON] (колишня дружина), як спільне майно, придбане в період шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України (а.с.22). Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частки співвласників у праві спільної сумісної власності земельної ділянки не були визначені. Відповідно до частини третьої статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною першою статті 1226\~ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з статтею 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до частини першої статті 368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України\~передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з частиною третьою статті 370\~ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною першою статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Статтею 357\~ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом частини першої статті 86\~ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 89\~ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. На підставі частини першої статті 120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Положення статті 120\~ЗК України мають застосовуватися з врахуванням норм матеріального права, що визначають особливості регулювання права спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] сплатив грошову компенсацію відповідачу [PERSON] за її частку в житловому будинку, земельних ділянках, то вказане майно фактично є спадковим майном, яке повинно бути включене до загальної спадкової маси. Окрім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи не містять доказів стосовно того, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , з 01.03.2018 р., остання ставила питання про поділ майна подружжя, визнання частини спірного будинковолодіння, земельних ділянок. Рішення щодо поділу майна подружжя в матеріалах справи відсутнє, відповідачем зворотнього надано не було. Також, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 60/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , нотаріусом вживались заходи щодо розшуку [PERSON] , однак остання будь-яких заяв та клопотань до нотаріальної контори не подавала ( а.с.120-164). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши надані докази, давши їм оцінку в сукупності, та враховуючи те, що позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на вказані земельні ділянки та житловий будинок, що входять до складу спадщини, у позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги не порушують закон та права, свободи та інтереси інших осіб, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved