Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

14.08.2024 до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю з Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Апарату Верховної Ради України до [PERSON] про стягнення грошових коштів, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 18 267,69 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з позивачем. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України від 22.04.2022 № 469-к [PERSON] була надана відпустка тривалістю 23 календарних дні з 28 квітня по 22 травня 2022 року. Середній заробіток для розрахунку оплати відпускних здійснено на основі даних за останні дванадцять місяців, який склав 1 390,50 грн за день. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України від 16.08.2023 за № 1886-к звільнено [PERSON] з посади за угодою сторін. Вказаним розпорядженням передбачено повернення нею коштів за 17 календарних днів щорічної основної відпустки, які були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року, що становить 19 028,99 грн. Крім того, існує борг у сумі 2 238,70 грн, який утворився у травні 2022 року після оформлення [PERSON] безоплатної відпустки з 23.05.2022 по 19.08.2023 через те, що останній було надано відпустку в квітні 28.04.2022 на 23 календарні дні по 22.05.2022, а програмне забезпечення «ІС-ПРО» не було приведене у відповідність до Указу Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а саме не було скасовано перенесення вихідних та святкових днів, що призвело до переплати відпускних у сумі 2 238,70 грн. Зважаючи, що [PERSON] оформила безоплатну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, утримати борг у зазначеній сумі не було можливості. Управління справами Апарату Верховної Ради України не однократно зверталося до відповідача з листами щодо добровільного погашення боргу, проте офіційної чи письмової відповіді не отримало. Однак, на реєстраційний рахунок Управління справами Апарату Верховної Ради України , у погашення заборгованості від [PERSON] надійшли кошти у період з 25 лютого 2024 року по 15 травня 2024 року у загальному розмірі 3 000,00 грн. Отже, станом на 17.06.2024 борг відповідача перед позивачем становить 18 267,69 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2024 вказану справу передано за підсудністю для розгляду до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 18.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді за адресою реєстрації місця проживання, проте конверт повернувся до суду без вручення за закінченням терміну зберігання. Таким чином відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 7450 від 03.12.2014 [PERSON] призначено на посаду заступника завідувача відділу по зв`язках з комітатами управління по роботі з комітетами Верховної Ради України та взаємодії з депутатськими фракціями і групами Головного організаційного управління Апарату Верховної Ради України з 01.12.2014. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України №4233 від 09.04.2015 [PERSON] призначено з 02.03.2015 на посаду заступника завідувача відділу по роботі з комітатами, депутатськими фракціями і групами управління з питань проходження законопроектів та роботи з комітетами і депутатськими фракціями Головного організаційного управління Апарату Верховної Ради України. Розпорядженням першого заступника керівника Апарату Верховної Ради України № 284-к від 01.03.2017 відбулося перейменування посад та внесення відповідних змін до штатного розпису, в тому числі посади відповідача. Згідно з розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 469-к від 22.04.2022 відповідачу була надана частина щорічної основної відпустки тривалістю 23 календарних дні з 28 квітня по 22 травня 2022 року за період роботи з 07.03.2022 по 06.03.2023 з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати. Згідно з розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 647-к від 20.05.2022 відповідачу була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23 травня 2022 року по 19 серпня 2023 року, у зв`язку із чим заробітна плата їй не нараховувалася. Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошей за квітень 202 року, відповідачеві було виплачено 90 814,11 грн., із них відпускних за квітень 35 200 грн. У травні 2022 року жодних виплат здійснено не було. 30.07.2023 [PERSON] звернулася до керівника Апарату Верховної Ради України із заявою про звільнення її із займаної посади з 19 серпня 2023 року за згодою сторін. Відповідно до Розпорядження керівника Апарату Верховної Ради України № 1886-к від 16.08.2023 [PERSON] звільнено з посади з 19 серпня 2023 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Вказаним розпорядженням передбачено повернення нею коштів за 17 календарних днів щорічної основної відпустки, які були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач неодноразово повідомлялася, що вона повинна повернути кошти Відділу бухгалтерського обліку, фінансів та бюджетного планування Управління справами Апарату Верховної Ради України. Зокрема, у листах заступника керівника Апарату Верховної Ради України № 15/13-2024/15900 від 22.01.2024, № 15/26-2023/260426 від 24.11.2023, № 15/26-2023/239640 від 31.10.2023, № 15/14-2023/207571 від 21.09.2023 та № 15/14-2023/180670 від 18.08.2023, які залишилися без відповіді. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідач була звільнений до закінчення робочого року, у рахунок якого вона вже одержала відпустку, тобто, кошти за щорічну основну відпустку були отримані нею у повному обсязі, хоча відпрацьована була лише частина робочого року. При цьому утримати борг працівника перед роботодавцем під час його звільнення було неможливим, оскільки на момент звільнення відповідач перебувала у неоплачуваній відпустці вже понад місяць, жодних нарахувань їй не здійснювалося. Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку суми коштів, які підлягають поверненню, з урахуванням здійснених відповідачем оплат на загальну суму 3 000,00 грн, станом на 17.06.2024 розмір боргу [PERSON] становить 18 267,69 грн. Відповідно до ст. 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках роботодавець вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію. Статтею 22 Закону України «Про відпустки» встановлено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Згідно з абзацом першим пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв`язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. Відповідно до абзацу 2 пункту 24 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, не утримані при звільненні суми за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки не можуть бути стягнені з нього судом у тому разі, коли трудовий договір припинено з підстав, зазначених у пунктах 3, 5, 6 ст. 36, пунктах 1, 2, 5 ст. 40 КЗпП України, а також при направленні на навчання та у зв`язку з виходом на пенсію. Роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду, відповідно до правил ч. 2 ст. 233 КЗпП України, протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум. Враховуючи вище встановлене, а також те, що відповідачем до суду не було надано жодних доказів на спростування вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved