Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що в січні 2013 року позивач познайомився із відповідачем та вже 28 листопада 2013 року [PERSON] народила сина, який був зареєстрований 05 грудня 2013 року, як [PERSON] . Батьком народженої дитини був записаний позивач [PERSON] відповідно до спільної заяви (ч. 2. ст. 125 СК України). Однак наразі позивач з цим не згоден, так як між ним та відповідачем з січня 2013 року зав`язались близькі відносини, однак вони були не тривалими, почались сварки, стосунки погіршились та сторони перестали зустрічатись і спілкуватись вже в кінці березня 2013 року. Як зазначає позивач, в квітні 2013 року відповідач зателефонувала та повідомила, що вагітна близько 2-3 тижнів, однак на той час кожний із сторін жив своїм життям та поновлювати стосунки не мали наміру. Так, через півроку відповідач повідомила, що скоро буде народжувати та вона впевнена, що це дитина позивача і він як батько повинен бути записаний в свідоцтві про народження дитини. З дня народження дитини, як вказує позивач, відповідач створює всі умови щодо неможливості його спілкування з дитиною. Так, у позивача виникли сумніви, що він є біологічним батьком дитини та батьком може бути інший чоловік, так як відносини між позивачем та відповідачем тривали невеликий проміжок часу. Крім того, позивач зазначає, що походження (встановлення кровного споріднення) неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , може бути підтверджено судовою молекулярно-генетичною експертизою (експертиза ДНК) однак в зв`язку з тим, що відповідач не дає можливості спілкуватись з дитиною та уникає зустрічей, у позивача немає жодної можливості отримати біологічний матеріал в добровільному порядку та провести молекулярно-генетичну експертизу щодо підтвердження або спростування того, що він є біологічним батьком [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд: -винести ухвалу, щодо проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення [PERSON] , [INFO] , з неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати [PERSON] надати біологічні зразки [PERSON] , [INFO] , для проведення вказаної експертизи; -виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 473 від 05 грудня 2013 року про народження [PERSON] , зареєстрованого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] розмір судових витрат за вказаною справою. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведського М.Д. від 05 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21 січня 2020 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а обставини викладені в позові спотвореними. Так, відповідач вказала, що з серпня 2009 року перебувала у шлюбі з [PERSON] та з травня 2010 року шлюбні відносини були припинені, а з квітня 2013 року шлюб було розірвано. Також звертає увагу на те, що вона з позивачем [PERSON] познайомилися в жовтні 2012 року та в січні почали жити разом. На початку квітня 2013 року сторони розійшлися, а в кінці місяця відповідач дізналася про вагітність. Як зазначає відповідач, за період вагітності та після народження дитини у позивача не виникало сумнівів щодо того, що це його дитина. Однак на думку позивача, підставою для звернення з вказаним позовом є небажання позивача сплачувати заборгованість по аліментам. Крім того, зазначає, що у сина розлад аутистичного спектра, у зв`язку із чим дитина потребує постійного догляду та не здатна до самообслуговування. З цих же підстав, відповідач проти проведення судової молекулярно-генетичної експертизи шляхом забору крові у дитини, так як це може негативно вплинути на його здоров`я, однак не заперечує проти проведення дослідження ДНК слини, що не завдасть психічного стресу дитині. У зв`язку із викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. 12 лютого 2020 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Якушової Наталії Едуардівни на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач наводить недостовірні дані стосовно їх з позивачем знайомства та спільного проживання. Зазначає, що позивачем сплачувались аліменти у достатньому розмірі, але відповідач не визнає їх аліментами. Крім того, вказує, що відповідач ніколи не зазначала, що дитина має вади та йому встановлена інвалідність дитинства. У зв`язку із викладеним, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведського М.Д. від 12 лютого 2020 року клопотання представника позивача про призначення судово -медичної, молекулярно-генетичної експертизи - задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини, молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновку судово-медичної, молекулярно-генетичної експертизи. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 29 квітня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2020 року, який проведений, у зв`язку із закінченням строку відрядження як тимчасового переведення до Києво-Святошинського районного суду Київської області судді Медведського М.Д., дану справу передано для розгляду судді Пінкевич Н.С. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. від 22 травня 2020 року клопотання про призначення експертизи - задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. від 30 жовтня 2020 року відновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2020 року, який проведений, у зв`язку перебуванням судді Пінкевич Н.С. у соціальній відпустці, дану справу передано для розгляду судді Ковальчук Л.М.. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 31 грудня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 25 травня 2021 року клопотання про призначення експертизи - задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 05 листопада 2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 04 лютого 2022 року клопотання про призначення експертизи - задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 05 липня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 27 березня 2023 року клопотання про призначення експертизи - задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 05 червня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 12 червня 2023 року клопотання про призначення експертизи - задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченка В.В. щодо повторного автоматичного розподілу справи №354 від 04 жовтня 2023 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. У відзиві просила розгляд справи здійснювати без її участі. У задоволенні позовних вимог просила відмовити. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/710/13-ц від 25 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2013 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис від 05 грудня 2013 року № 473. Батьками дитини вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00025172487 від 10 січня 2020 року, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис від 05 грудня 2013 року № 473, батько - [PERSON] , [INFO] , матір - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька внесені на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства за № 41 від 05 грудня 2013 року. Державна реєстрації народження проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. За життя особи, записаної батьком дитини, ніхто інший, крім нього самого, оспорювати батьківство не має права. Як було встановлено судом вище, [PERSON] народився [INFO] , народився в період, коли сторони не перебували зареєстрованому шлюбі між собою. Як зазначалось вище, відомості про батька записані відповідно до ст. 126 СК України. Згідно з ч. 1 - 3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Зміст ст. 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. При вирішенні спору про оспорювання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. ЄСПЛ вказував у своїй практиці, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). Висновок судово - медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку на підтвердження або спростування батьківства. Експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц, від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, від 15.04.2021 у справі № 645/1098/18, від 19.05.2021 в справі № 207/789/19. За клопотаннями представника позивача у справі неодноразово були призначені судові молекулярно-генетичні експертизи, зобов`язано сторони сприяти судовому експерту у проведенні експертизи, виконуючи всі вимоги судового експерта. Про дату, час та місце проведення експертизи відповідач була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте, одна з останніх ухвал суду від 27 березня 2023 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи повернута без виконання. 19 червня 2023 року для відбору зразків букального епітелію до ДНДЕКЦ МВС з`явився [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, у зв`язку із чим відбір зразків букального епітелію вищезазначених осіб, необхідний для проведення дослідження, не проводився. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 4, п. 3 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як було встановлено судом вище, у призначені дати явки відповідач із дитиною до експертної установи не з`явилась без поважних причин. Відповідачем не надано належних та достатніх доказів на спростування даних обставин, а саме поважності неприбуття відповідача із дитиною до експертної установи, клопотання про повторне направлення справи для проведення експертизи від відповідача не надходило, що свідчить про ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду. При цьому, судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача разом із дитиною в її проведенні, роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, судом також встановлено, що у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, у зв`язку з ухиленням [PERSON] від участі в проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи, у зв`язку з чим провести експертизу з метою встановлення факту кровного споріднення між ними не представилось можливим, роз`яснення сторонам про наслідки ухилення від участі в експертизі, суд, враховуючи положення ст. 109 ЦПК України, відсутності клопотань сторін про проведення будь - яких інших експертиз, визнає факт відсутності кровного споріднення дитини з її батьком та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Підстав вважати, що в момент реєстрації себе батьком дитини [PERSON] знав, що не є її біологічним батьком, немає, оскільки позивач підтвердив той факт, що позивач був необізнаний з приводу відсутності кровного споріднення з дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання»(далі - Правил) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.2. Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Отже, в разі подання позивачем до відділу реєстрації актів цивільного стану рішення суду, яким виключені відомості про нього, як батька дитини з актового запису про народження, відділ на підставі вказаного рішення вносить зміни в актовий запис про народження. На підставі ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved