Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вороновицької селищної\~ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовна заява обгрунтована наступним. [INFO] в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,14 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, та яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №033091, виданого [PERSON] . 21.11.2001. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] разом із матір`ю на час відкриття спадщини підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання на день смерті [PERSON] та [PERSON] , копіями погосподарських книг. Однак, свої спадкові права після смерті матері [PERSON] [PERSON] не оформив та [INFO] в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області [PERSON] , який є двоюрідним братом позивача, помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить і земельна ділянка площею 2,14 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №033091, виданого [PERSON] 21.11.2001. Рішенням Вінницького міського суду від 23.02.2015 встановлено факт того, що позивач та [PERSON] є двоюрідними братами. Позивач вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України має право на спадкування за правом представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була жива на час відкриття спадщини. Проте, його мати [PERSON] , яка є рідною тіткою спадкодавця, померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв відповідно до ст. 1269 ЦК України шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б мали право на спадщину, не має. Вказані факти також встановлені рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2015, яким визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , отже в силу ч.ч. 4,5, ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Проте, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку позивач не може, оскільки відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності спадкодавця на цю земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі. З цих підстав державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори постановою від 02.08.2024 за №243/02-31 відмовлено йому у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. За викладених обставин позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, адже вирішити це питання в позасудовому порядку не можливо. На підставі викладеного просить визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 2,14 га, кадастровий номер 0520681400:01:003:0143, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вороновицька селищна рада, за межами с. Гуменне. Понесені ним судові витрати просив залишити за ним. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, за клопотанням позивача витребувано докази. (а.с. 59). Ухвалою суду від 03.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 75). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Байдак В.Г. в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились. Представником позивача подано заяву, в якій позовні вимоги він підтримує повністю та просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача (а.с. 76). Представник відповідача Вороновицької селищної ради в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, заступник селищного голови [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 71). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін та їх представників. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього\~Кодексу\~проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] (а.с. 10-12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області (а.с. 14). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2015 у справі №127/1064/15-ц встановлено факт, що [PERSON] є двоюрідним братом померлого [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . рішення суду набрало законної сили 06.03.2015 (а.с. 18). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2015 у справі №128/1959-15-ц визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку, сараю літ. «Б», погребу літ. «п/Б», в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] \~в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області. Рішення суду набрало законної сили 06.07.2015 (а.с. 19-20). Відповідно до довідок Вороновицької селищної ради (а.с. 21, 22) згідно наявних даних погосподарських та домових книг Комарівського старостинського округу (с. Гуменне) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтверджується витягами з погосподарських книг (а.с. 23-27). Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №033091 від 21.11.2001, на підставі рішення 23 сесії 3 скликання Гуменської сільської ради від 14.01.2002 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,14 га на території Гуменської сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 28). Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №509/14-24 від 22.04.2024, відповідно до відомостей Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області по КСП ім. Чапаєва Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, виявлено запис №480 від 05.06.1997 щодо реєстрації сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0070488, виданого [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,63 ум. кад. га на підставі розпорядження Вінницької РДА від 15.05.1997 №236. Зазначений сертифікат було виготовлено в 1 екземплярі та видано громадянці на руки, про що свідчить особистий підпис власника сертифікату в Книзі реєстрації. За наявними відомостями Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території сільських/селищних рад (в тому числі Гуменської сільської ради) Вінницького району Вінницької області, які перебувають на зберіганні в архіві відділу, виявлено запис №443 від 21.11.2001 щодо реєстрації державного акту серії ІІ-ВН №033091, виданого [PERSON] на земельну ділянку (пай №457) площею 2,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області (копія додається). Відповідно до наявної інформації Державного земельного кадастру, земельну ділянку площею 2,14 га (пай №457), розташовану на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, не зареєстрвоано у відомостях Державного земельного кадастру (а.с. 29). Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7300345902024 від 24.06.2024 (а.с. 30-35) земельна ділянка з кадастровим номером 0520681400:01:003:0143, що розташована за межами с. Гуменне Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, площею 2,14 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта від 21.11.2001 серії ІІ-ВН №033091 на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №388975898 від 31.07.2024 (а.с. 36) відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0520681400:01:003:0143 у Державному реєстрі речових прав, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі Іпотек відсутні. Відповідно до Звіту №ZVL-240731-01 (а.с. 37-53) ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером 0520681400:01:003:0143, що розташована за межами с. Гуменне Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, площею 2,14 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить 76498 грн.. Відповідно до листа Вінницької районної державної нотаріальної контори №1680/01-16 від 13.09.2024 (а.с. 65) згідно Спадкового реєстру спадкоємці померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. З копії спадкової справи №587/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 20.09.2011 [PERSON] подав нотаріально посвідчену заяву про те, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] , спадщину після його смерті він приймає. Згідно довідки державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Каблучко Ю.В. №1119/02-14 від 18.06.2024, відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] , заяву про прийняття спадщини за законом подав [PERSON] ; відомостей про інших спадкоємців в нотаріальній конторі немає. Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. від 02.08.2024 від 2435/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,14 га, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Гуменська сільська рада, що належить [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом був її син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав, оскільки у спадкоємця відсутній документ, який підтверджує право власності на вказану земельну ділянку, а також у зв`язку із тим, що право власності спадкодавця не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до законодавства (а.с. 54). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належить земельна ділянка площею 2,14 га, кадастровий номер 0520681400:01:003:0143, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами с. Геменне на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №033091. Спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON] в порядку спадкування за законом, однак свої спадкових прав не оформив та 20.03.2011 помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] шляхом подачі у визначений законом строк письмової заяви до нотаріуса. Рішеннями Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2015 (справа №127/1064/15-ц) та Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2015 (справа №128/1959/15-ц) встановлено факт, що позивач [PERSON] є двоюрідним братом померлого [PERSON] та за позивачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , отже в силу приписів ч. 5 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказування в даній справі. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] ні за законом ні за заповітом, які б прийняли спадщину немає. Проте, оскільки правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку на ім`я спадкодавця відсутній, а також відсутні відомості про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його двоюрідного брата [PERSON] на спірну земельну ділянку, яка належала матері померлого [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, вирішити дане питання, окрім як в судовому порядку, позивач позбавлений можливості, його право на спадщину порушене та підлягає захисту. Оцінюючи вищеперераховані\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми,\~оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Із встановлених\~обставин випливає,\~що між\~сторонами виникли\~правовідносини спадкування\~за законом,\~що регулюються\~ Цивільним кодексом\~України, а також нормами Земельного кодексу України, які застосував суд при вирішенні справи та на які посилався позивач. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають рідні\~брати та\~сестри спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з боку\~матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.ст. 1262,1263 ЦК України). Частиною четвертою статті 1266 ЦК України визначено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець,\~який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно ч.2 ст. 22 ЗК України\~до земель сільськогосподарського\~призначення належить зокрема рілля. Згідно ч.3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачем, відповідають матеріальному закону. Викладені у позові обставини знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права власності на земельну ділянку за позивачем, що належать померлій [PERSON] .. Понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем, відповідно до висловленої ним позиції у позовній заяві. Відповідно до ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270, 1273, 1296 ЦК України, ст. 22, 25 ЗК України,

Outcome: approved