Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2021 між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №241_0119, шляхом відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В своїй кредитній заяві №2955654804 відповідач просив кредитодавця надати йому кредит на умовах продукту «Кеш кредит» в розмірі 205 000,00 грн., однак останнім погоджено та надано відповідачу кредит в сумі 193 900,00 грн. зі сплатою процентів 29,000 % річних та строком на 60 місяців. Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 25.09.2023 склала 193 872,92 грн., з яких: 173 844,93 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 20 027,99 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом. З підстав стягнення вказаного розміру кредитної заборгованості позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 18.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. 06.03.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх необґрунтованість та недоведеність. 18.03.2024 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій вказав на безпідставність доводів відповідача. 26.06.2024 відповідач надав до суду письмові пояснення. 18.10.2024 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності доказів. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позову не визнав. З огляду на наведене суд провів судовий розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.08.2021 [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ «Державний ощадний банк України», надавши позивачу всі необхідні свої ідентифікуючі дані для їх отримання, та підписав кредитну заяву №2955654804 на надання кредиту на умовах продукту «Кеш кредит» в розмірі 205 000,00 грн. строком на 60 місяців, а також паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Згідно з висновком-рішенням про погодження надання кредиту АТ «ОЩАДБАНК» №2955654804/170821 від 17.08.2021 [PERSON] погоджено суму кредиту в розмірі 193 900,00 грн. з процентною ставкою 29,000 % річних та строком на 60 місяців. 17.08.2021 сторонами укладено договір про споживчий кредит №241_0119 на умовах строковості та повернення. Відповідно до п.п.2.1-2.4 п.2 договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором; кредит надається в загальному розмірі 193 900,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16.08.2026, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору; кредит надається на споживчі цілі; за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 % річних, процентна ставка є фіксованою. 14.07.2022 між сторонами укладено додатковий договір №1 договору про споживчий кредит №241_0119 від 17.08.2021 на наступних умовах. Пунктами 3.3.3.1, 3.3.3.2 додаткового договору передбачено: повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3 951,06 грн. в місяць щомісячно до 25 числа місяця, починаючи з січня 2023 року; сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з липня 2022 року, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основною суми боргу за кредитом; сплату процентів відповідно до черговості, визначеної цим договором. Договір про споживчий кредит №241_0119 від 17.08.2021, додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит від 14.07.2022 та додатки до них підписані сторонами, про що свідчить їхній підпис. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено також, що АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит №241_0119 від 17.08.2021 виконало та надало йому кредит в сумі 193 900,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок згідно договору. Належне виконання позивачем умов кредитного договору №241_0119 від 17.08.2021 підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку за період з 17.08.2021 по 22.09.2023. Вказані докази є належними, сумніву щодо їх достовірності у суду немає. Разом із цим, встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом не виконав, у зв`язку з чим станом на 25.09.2023 у нього утворилася заборгованість в розмірі 193 872,92 грн., з яких: 173 844,93 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 20 027,99 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду розрахунок заборгованості, а також деталізовану виписку по рахунку, які підтверджують умови кредитування та суму заборгованості за кредитом. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на необґрунтованість позовних з огляду на те, що відповідачем на підтвердження розміру заборгованості не надано первинних бухгалтерських документів. Оцінюючи такі доводи відповідача, суд враховує наступне. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. Будь-яких належних та допустимим доказів на спростування доводів позивача відповідач не надав до суду. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із урахуванням наведеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, доводи позивача підтверджені належними доказами, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 908,09 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved