Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулась всуд з позовом до [PERSON] і просила визнати його батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, та внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме, зазначити його батьком - [PERSON] , змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона з вересня по листопад 2022 року проживала однією сім`єю без укладення шлюбу із відповідачем, та [INFO] у них народився син [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини, відомості щодо батька вказані згідно ч.1 ст.135 СК України. Таким чином, на час державної реєстрації народження дитини [PERSON] заява від батька не поступала, проте відповідач є батьком дитини, визнавав своє батьківство. На підставі викладеного вона змушена звернутися до суду із заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Андрощук Л.С. позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того зазначила, що [PERSON] спілкувалась із відповідачем в месенджері «Вайбер» з приводу заявленого нею позову, який він визнав та обіцяв подати до суду відповідну заяву, що визнає себе батьком [PERSON] , про що надала відповідні скріншоти приписки. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи без самостійних вимог Старокостянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, при вирішення спору покладається на думку суду. Заслухавши представника позивачки, свідка, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без укладення шлюбу та [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29 червня 2023, актовий запис №181 народився [PERSON] , [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СКУ, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька №00040990105 від 16 серпня 2023 року, виданий Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Факт визнання батьківства дитини [PERSON] відповідачем підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] який пояснив, що тривалий час підтримує дружні відносини із [PERSON] та був добре знайомий з [PERSON] , які з вересня по листопад 2022 року проживали у цивільному шлюбі у м. Старокостянтинові. Вказував, що у жовтні 2022 року [PERSON] телефонував до нього і повідомляв, що «ми вагітні» був дуже задоволений, після чого разом з [PERSON] приходили до нього в гості та розповідали про придбання візочка та інших речей для дитини. В [INFO] у них народився син [PERSON] , однак до його народження [PERSON] та [PERSON] вже перестали проживати разом. Визнання батьківства відповідачем відносно дитини [PERSON] підтверджується також скріншотами його приписки з позивачкою. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до усталеної судової практики у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved