Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь з Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя (далі відповідач, Університет) недоплачену заробітну плату в сумі 652\~787 грн. 98 коп., з яких за період з 04.10.2019 по 31.08.2020 53 754,67 грн.; з 01.09.2020 по 31.08.2021 104 510,91 грн.; з 01.09.2021 по 31.08.2022 198 683,47 грн.; з 01.09.2022 по 31.08.2023 218 917,87 грн.; з 01.09.2023 по 31.12.2023 76 921,06 грн. В обгрунтування позову зазначає, що він був прийнятий на посаду професора кафедри біології Університету з 04.10.2019 по 31.08.2020 на умовах строкового трудового договору. Укладений договір передбачав оплату праці за 20 тарифним розрядом ЄТС: 0,7 посади 5432,70 грн на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету; 0,3 посади 2328,30 грн на місяць за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету. Було передбачено навчально-педагогічне навантаження на повну ставку, тобто 1,0. Також передбачено доплату за вчене звання доцента 10% від посадового окладу; доплату за наукову ступінь доктора сільськогосподарських наук 20% від посадового окладу; надбавку за вислугу років 20% посадового окладу. Встановлюючи доплати за вчене звання доцента і наукову ступінь доктора наук, відповідач порушив вимоги ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», якими передбачено встановлення доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу. Також відповідач не вірно визначив надбавку за вислугу років на рівні 20% посадового окладу з дати прийому на роботу до 30.11.2020. Його науково-педагогічний стаж у травні 2020 року вже становив 20 років, а тому з 01.05.2020 надбавка за вислугу років мала складати 30% посадового окладу. Встановлення відповідачем доплати за вчене звання доцента 10% замість 25%; за наукову ступінь доктора наук 20% замість 25%; невірне визначення науково-педагогічного стажу і встановлення надбавки за вислугу років на рівні 20% замість 30% посадового окладу, призвело до зменшення заробітної плати. Згідно його розрахунку, за умов нарахування доплат за вчене звання доцента і за наукову ступінь доктора наук та надбавки за вислугу років у розмірах, встановлених законом, розмір заробітної плати за період 2019/2020 навчального року мав би скласти 148\~235,1 грн. За відомостями виписки по його картковому рахунку, на який відповідачем перераховано йому заробітну плату, загалом за вказаний період роботи розмір виплаченої йому відповідачем заробітної плати склав 94\~480,40 грн. Розмір недоплаченої заробітної плати з 04.10.2019 по 31.08.2020 складає 53\~754,67 грн (148\~235,1 94\~480,43). Також між ним і Університетом укладено контракт на строк з 01.09.2020 до 31.08.2025. Порушення його трудових прав продовжилося і надалі упродовж 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 навчальних років. Порушення полягають у зменшенні відповідачем на свій розсуд його навчально-педагогічного навантаження при створенні відповідачем умов, які зводилися до того, якщо він хоче працювати, слід погодитися з тим навантаженням, яке пропонується. Голосування членами кафедри за розподіл годин завжди було корпоративним. Він є штатним науково-педагогічним працівником, тоді як в Університеті працює багато сумісників з інших навчальних закладів, а навантаження до повної ставки має бути в першу чергу розподілене між штатними науково-педагогічними працівниками. Також відповідачем самовільно зменшено передбачені законом доплати за вчене звання доцента і за наукову ступінь доктора наук та надбавки за вислугу років. Так, у 2020/2021 навчальному році його навчально-педагогічне навантаження було протиправно зменшено до 0,75 ставки. Доплату за вчене звання доцента встановлено на рівні 10% замість 25%; за наукову ступінь доктора наук 15% замість 25%. Невірно визначено науково-педагогічний стаж та встановлено надбавку за вислугу років 20% замість 30%. Згідно його розрахунку, за умов повного навчально-педагогічного навантаження, тобто повної ставки, і здійснення нарахування доплат за вчене звання доцента і за наукову ступінь доктора наук та надбавки за вислугу років у розмірах, встановлених законом, розмір заробітної плати за період 2020/2021 навчального року мав би скласти 232 848,0 грн. Загалом за вказаний період роботи розмір виплаченої йому відповідачем заробітної плати склав 128\~337,09 грн. Розмір недоплаченої заробітної плати з 01.09.2020 по 31.08.2021 складає 104\~510,91 грн (232 848 128\~337,09). У 2021/2022 навчальному році його навчально-педагогічне навантаження було протиправно зменшено до 0,25 ставки. Доплату за вчене звання доцента встановлено на рівні 10% замість 25%; за наукову ступінь доктора наук 20% замість 25%. Згідно його розрахунку, за умов роботи на повну ставку, і здійснення нарахування доплат за вчене звання доцента і за наукову ступінь доктора наук у розмірах, встановлених законом, розмір заробітної плати за період 2021/2022 навчального року мав би скласти 261 987,75 грн. Загалом за вказаний період роботи розмір виплаченої йому відповідачем заробітної плати склав 63\~304,28 грн. Розмір недоплаченої заробітної плати з 01.09.2021 по 31.08.2022 складає 198\~683,47 грн (261\~987,75 63\~304,28). У 2022/2023 навчальному році його навчально-педагогічне навантаження було протиправно зменшено до 0,15 ставки. Доплату за вчене звання доцента та за наукову ступінь доктора наук зменшено до 5% відповідно. Згідно його розрахунку, за умов роботи на повну ставку, і здійснення нарахування доплат за вчене звання доцента і за наукову ступінь доктора наук у розмірах, встановлених законом, розмір заробітної плати за період 2022/2023 навчального року мав би скласти 267 138 грн. Загалом за вказаний період роботи розмір виплаченої йому відповідачем заробітної плати склав 48\~220,13 грн. Розмір недоплаченої заробітної плати з 01.09.2022 по 31.08.2023 складає 218\~917,87 грн (267\~137,5 48\~220,13). У 2023/2024 навчальному році його навчально-педагогічне навантаження було протиправно зменшено до 0,2 ставки. Доплату за вчене звання доцента та за наукову ступінь доктора наук залишено на рівні 5% відповідно. Згідно його розрахунку, за умов роботи на повну ставку, і здійснення нарахування доплат за вчене звання доцента і за наукову ступінь доктора наук у розмірах, встановлених законом, розмір заробітної плати за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 мав би скласти 89 046 грн. Загалом за вказаний період роботи розмір виплаченої йому відповідачем заробітної плати склав 12\~124,94 грн. Розмір недоплаченої заробітної плати з 01.09.2023 по 31.12.2023 складає 76\~921,06 грн (89 046 12\~124,06). У відзиві представник відповідача Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя адвокат Луєнко Ю.В. просить у задоволенні позову відмовити повністю, обгрунтувавши відзив наступним. Щодо встановлення науково-педагогічного навантаження позивачу, воно встановлювалося відповідно до заяв позивача. Пунктом 10.5 статуту Університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 16.12.2016 № 1546, дія якого поширюється на частину періоду спірних правовідносин, було передбачено, що оплата праці в Університеті здійснюється згідно з Кодексом законів про працю України, Законами України «Про освіту», «Про вищу освіту» за схемами посадових окладів і тарифними ставками, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та за договорами. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Статуту Університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 22.05.2023 № 618, Ніжинський державний університет імені Миколи Гоголя утворений згідно з розпорядженням Кабінету міністрів України від 15.10.2004 № 744-р «Про утворення Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя» на базі Ніжинського державного педагогічного університету імені Миколи Гоголя, який ліквідовано, є закладом вищої освіти державної форми власності, який належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Згідно з пунктом 1.6 Статуту університет є багатогалузевим закладом вищої освіти, який проводить навчальну, наукову, методичну, виховну, міжнародну, профорієнтаційну, інноваційну, культурно-просвітницьку, організаційну, адміністративно-господарську та інші види діяльності, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей. Пунктами 3.1, 3.2 цього Статуту передбачено, що Міністерство освіти і науки України реалізує права та обов`язки уповноваженого Кабінетом Міністрів України органу стосовно Університету як центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, у підпорядкуванні та сфері управління якого перебуває Університет. Міністерство освіти і науки України, зокрема, здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю Університету. Згідно пунктів 10.5, 10.9 Статуту фінансування університету здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (коштів загального та спеціального фондів) та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. Оплата праці в університеті здійснюється відповідно до законодавства. Позивач звернувся з заявою від 02.10.2019 на ім`я ректора Університету, у якій просив прийняти його на посаду професора кафедри біології з 01.10.2019. Позивач також надав атестат доцента 12ДЦ № 016276 від 22.02.2007, відповідно до якого йому присвоєно вчене звання доцента кафедри овочівництва, та диплом доктора наук ДД № 006505 від 27.04.2017, яким підтверджено, що він здобув ступінь доктора сільськогосподарських наук. На підставі поданих заяви, атестата, диплома та доповідної записки завідуючого кафедрою біології університету від 02.10.2019, у якій міститься прохання про встановлення доплати позивачеві за науковий ступінь доктора сільськогосподарських наук у розмірі 20% посадового окладу, за вчене звання доцента в розмірі 10% посадового окладу, ректором університету виданий наказ від 03.10.2019 № 145-ц, яким позивача прийнято на посаду професора кафедри біології з 01.10.2019 по 31.08.2020 з оплатою по 20 тарифному розряду: 0,7 посади 5432 грн. 70 коп. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету; 0,3 посади 2328 грн. 30 коп. на місяць за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету на умовах строкового трудового договору. Цим же наказом встановлено доплату за вчене звання доцента у розмірі 10% посадового окладу, за науковий ступінь доктора сільськогосподарських наук у розмірі 20% посадового окладу, надбавку за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології на 2019/2020 навчальний рік позивач був ознайомлений особисто під підпис. 02.01.2020 позивач подав заяву на ім`я ректора Університету, у якій просив перевести його на частину посади 0,75 професора кафедри біології з 02.01.2020 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах раніше укладеного строкового трудового договору від 03.10.2019 № 145-к. На підставі цієї заяви 02.01.2020 ректором Університету виданий наказ № 3-к, яким переведено позивача, професора кафедри біології, з 02.01.2020 по 31.08.2020 на 0,75 посади професора цієї кафедри з оплатою по 20 тарифному розряду 6369,75 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах раніше укладеного строкового трудового договору. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології на 2019/2020 навчальний рік з 02.01.2020 позивач був ознайомлений особисто під підпис. Наказом від 21.08.2020 № 101-к позивача звільнено з роботи 31.08.2020 у зв`язку із закінченням строкового трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України. 31.08.2020 позивач звернувся з заявою на ім`я ректора Університету, у якій просив прийняти його на посаду професора кафедри біології з 01.09.2020 у зв`язку з обранням за конкурсом на умовах контракту. Наказом від 31.08.2020 № 108-к позивача прийнято на посаду професора кафедри біології з 01.09.2020 по 31.08.2025 з оплатою по 20 тарифному розряду на умовах контракту у зв`язку з обранням за конкурсом. Встановлено доплату за вчене звання доцента у розмірі 10% посадового окладу, за науковий ступінь доктора сільськогосподарських наук у розмірі 20% посадового окладу, надбавку за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу. З позивачем укладений контракт № 43 від 01.09.2020, відповідно до якого позивача прийнято на посаду професора кафедри біології на термін з 01.09.2020 до 31.08.2025. Пунктом 4 цього контракту передбачено, що позивачеві за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, виплачується за рахунок коштів закладу освіти заробітна плата згідно з розподілом ставок, але не менше, ніж це встановлено рішенням Уряду України, з урахуванням фінансово-економічного становища університету, може бути змінена у зв`язку зі зміною педагогічного навантаження. При умові виконання зобов`язань, зазначених у пунктах 3.1. 3.7. цього контракту позивачеві додатково встановлюється щомісячна надбавка в розмірі 25% посадового окладу за складність, напруженість у роботі та високі досягнення у праці за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету. У випадку неналежного виконання обов`язків, зазначених у пунктах 3.1. 3.7. цього контракту, надбавка не виплачується повністю або частково. 31.08.2020 позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,35 посади професора кафедри біології з 01 вересня згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020. Наказом від 31.08.2020 № 108-к позивача переведено з 01.09.2020 на 0,35 посади кафедри біології з оплатою по 20 тарифному розряду 3146,50 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах контракту від 31.08.2020. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології на 2020/2021 навчальний рік позивач був ознайомлений особисто під підпис. 15.09.2020 позивач подав на ім`я ректора університету заяву, у якій просив перевести його на 0,75 посади професора кафедри біології з 16.09.2020 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020. Наказом від 15.09.2020 № 119-к позивача переведено з 16.09.2020 на 0,75 посади кафедри біології з оплатою по 20 тарифному розряду 6742,50 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах контракту від 31.08.2020. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології на 2020/2021 навчальний рік з 16.09.2020 позивач був ознайомлений особисто під підпис. Наказом від 02.12.2020 № 180-к позивачеві встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з 01.12.2020. 31.08.2021 позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,25 посади професора кафедри біології з 01.09.2021 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020. Наказом від 31.08.2021 № 162-к позивача переведено з 01.09.2021 на 0,25 посади кафедри біології з оплатою по 20 тарифному розряду 2697 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах контракту № 43 від 31.08.2020. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології на 2021/2022 навчальний рік позивач був ознайомлений особисто під підпис. На підставі доповідної записки начальника відділу кадрів університету від 05.01.2021 наказом від 08.10.2021 № 201-к позивачеві встановлено посадовий оклад по 19 тарифному розряду у зв`язку з перебуванням на посаді професора без підтвердження вченого звання після 2-х років. 04.08.2022 позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,1 посади професора кафедри біології з 04.08.2022 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020. Наказом від 04.08.2022 № 255/к позивача переведено з 04.08.2022 на 0,1 посади кафедри біології з оплатою по 19 тарифному розряду 1098,20 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за основним місцем роботи згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах контракту № 43 від 31.08.2020. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології факультету природничо-географічних та точних наук на 2022/2023 навчальний рік з 04.08.2022 р. позивач був ознайомлений особисто під підпис. На підставі рішення кафедри біології (протокол № 7 від 30.09.2022) позивача переведено з 03.10.2022 на 0,15 посади професора цієї кафедри з оплатою по 19 тарифному розряду 1647,30 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за основним місцем роботи згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах раніше укладеного контракту № 43 від 01.09.2020. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології факультету природничо-географічних та точних наук на 2022/2023 навчальний рік з 03.10.2022 позивач був ознайомлений особисто під підпис. 03.10.2023 позивач подав на ім`я ректора університету заяву, у якій просив перевести його на 0,2 посади професора кафедри біології з 04.10.2023 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020. Наказом від 03.10.2023 № 321/к позивача переведено з 04.10.2023 на 0,2 посади кафедри біології з оплатою по 19 тарифному розряду 2196,40 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за основним місцем роботи згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах контракту від 31.08.2020. З розподілом ставок науково-педагогічних працівників кафедри біології факультету природничо-географічних та точних наук на 2023/2024 навчальний рік з 04.10.2023 позивач був ознайомлений особисто під підпис. Щодо доплат позивачеві за науковий ступінь доктора наук та за вчене звання доцента зазначає, що частиною 3 статті 61 Закону України «Про освіту» передбачено, що науковопедагогічним, науковим та педагогічним працівникам закладів освіти встановлюються доплати за наукові ступені та вчені звання відповідно до закону. Частиною 1 статті 71 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Частинами 2 та 3 статті 59 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника 25 відсотків посадового окладу, професора 33 відсотки посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір доплат за рахунок власних надходжень. Керівник закладу вищої освіти відповідно до законодавства, статуту та колективного договору визначає порядок, встановлює розміри доплат, надбавок, премій, матеріальної допомоги та заохочення педагогічних, науково-педагогічних, наукових та інших працівників закладів вищої освіти. Відносини в сфері оплати праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери регулює Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», яка прийнята з метою упорядкування оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, та виданий на її підставі наказ Міністерства освіти і науки від 26.09.2005 № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» (далі Наказ МОН від 26.09.2005 № 557). Підпунктами «в» та «г» пункту 3 статті 4 Наказу МОН від 26.09.2005 № 557 установлено доплати працівникам, зокрема, за вчене звання доцента у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати), за науковий ступінь доктора наук у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати). Зазначена доплата встановлюється працівникам, якщо їхня діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем. За наявності у працівників двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем. Відповідність ученого звання та наукового ступеня профілю діяльності працівника на займаній посаді визначається керівником навчальних закладів, установ освіти та наукових установ. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання у спірних правовідносинах слід застосовувати норму частини 2 статті 59 Закону України «Про вищу освіту», а не положення підзаконного акта - Наказу МОН від 26.09.2005 № 557. Положення цього Наказу суперечать положенням Закону в частині визначення розмірів доплат за науковий ступінь та вчене звання. Зокрема, Закон визначає мінімальні розміри таких доплат і не допускає їх зменшення, а Наказ максимальний (граничний) розмір доплат та допускає їх зменшення. Разом з цим, Наказ МОН від 26.09.2005 № 557 є чинним і підлягає застосуванню в частині, яка не суперечить закону. Отже, Наказ МОН від 26.09.2005 № 557 застосовується в частині положень про те, що доплата за вчене звання та науковий ступінь встановлюється працівникам, якщо їхня діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем. За наявності у працівників двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем. Відповідність ученого звання та наукового ступеня профілю діяльності працівника на займаній посаді визначається керівником навчальних закладів, установ освіти та наукових установ. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.06.2021 у справі №569/10095/18, доплата працівникам за науковий ступінь є обов`язковою для працівників установ, підприємств, які здійснюють наукову або науково-технічну діяльність. На інших підприємствах вона встановлюється працівникам, діяльність яких за профілем збігається з наявним ступенем, за рішенням керівника та на умовах, визначених колективним договором. Отже, доплата працівникам за науковий ступінь та вчене звання, встановлюється, якщо їхня діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем, тобто сам факт наявності наукового ступеня у працівника (за винятком працівників установ, підприємств, які здійснюють наукову або науково-технічну діяльність) не є безумовною підставою для нарахування відповідних доплат, оскільки правове значення має саме відповідність наукового ступеню профілю діяльності на займаній посаді. Таким чином, при вирішенні питання правомірності/неправомірності дій роботодавця в частині не нарахування працівнику доплат за науковий ступінь, судам необхідно з`ясувати, у зв`язку з чим такі виплати не були проведені, та відповідність наукового ступеню профілю діяльності на займаній посаді. Університет відповідно до пункту 1.6. свого Статуту є багатогалузевим закладом вищої освіти, який проводить навчальну, наукову, методичну, виховну, міжнародну, профорієнтаційну, інноваційну, культурнопросвітницьку, організаційну, адміністративно-господарську та інші види діяльності, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей. Статтею 65 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що наукова, науковотехнічна та інноваційна діяльність у закладах вищої освіти є невід`ємною складовою освітньої діяльності і провадиться з метою інтеграції наукової, освітньої і виробничої діяльності в системі вищої освіти. Провадження наукової і науково-технічної діяльності університетами, академіями, інститутами є обов`язковим. Суб`єктами наукової, науково-технічної, мистецької та інноваційної діяльності є наукові, науково-педагогічні працівники, особи, які навчаються у закладах вищої освіти, інші працівники закладів вищої освіти, а також працівники підприємств, які спільно з закладами вищої освіти провадять наукову, науково-технічну, мистецьку та інноваційну діяльність. Основною метою наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності є здобуття нових наукових знань шляхом проведення наукових досліджень і розробок та їх спрямування на створення і впровадження нових конкурентоспроможних технологій, видів техніки, матеріалів тощо для забезпечення інноваційного розвитку суспільства, підготовки фахівців інноваційного типу. Основними завданнями наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності закладів вищої освіти є: 1) одержання конкурентоспроможних наукових і науково-прикладних результатів; 2) застосування нових наукових, науково-технічних знань під час підготовки фахівців з вищою освітою; 3) формування сучасного наукового кадрового потенціалу, здатного забезпечити розробку та впровадження інноваційних наукових розробок. З системного аналізу наведених норм права вбачається висновок, що не будь-який працівник університету є суб`єктом наукової, науково-технічної, мистецької та інноваційної діяльності та має безумовне право на одержання відповідних доплат за вчене звання та науковий ступінь, а лише той, який спільно з закладом вищої освіти провадить наукову, науково-технічну, мистецьку та інноваційну діяльність, діяльність якого на займаній посаді спрямована на виконання основних завдань наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності закладів вищої освіти, передбачених Законом. Позивач у період спірних правовідносин працював на посаді професора кафедри біології факультету природничо-географічних та точних наук Університету. На підтвердження вченого звання доцента ним був наданий диплом 12ДЦ № 016276 від 22.02.2007, який підтверджує, що йому присвоєно звання доцента кафедри овочівництва. На підтвердження наукового ступеня позивачем надано диплом доктора наук від 27.04.2017, яким підтверджується що він захистив дисертацію за спеціальністю селекція і насінництво та добув науковий ступінь доктора сільськогосподарських наук. Відповідно до навчально-педагогічного навантаження на 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 навчальні роки позивач викладав такі дисципліни як біохімія рослин, еволюція фізіологія/біоенергетика, біоінформатика, біофізика, біологія фізично-активних сполук, історія біології, лікарські рослини і здоров`я людини, біологія регуляторних систем, молекулярні основи метаболізму, біологія стресу, молекулярно-біохімічні основи розвитку патологічних процесів, Біохімічні основи розвитку патологічних процесів, здійснював наукове керівництво дипломних проектів та викладацької практики. Отже, обіймаючи займану посаду у період спірних правовідносин, позивач не здійснював ні наукову, ні науково-технічну, ні інноваційну діяльність, а виконував навчально-педагогічну та методичну роботу. При цьому, ректором Університету не встановлено відповідність ученого звання доцента кафедри овочівництва та наукового ступеня доктора сільськогосподарських наук позивача профілю його діяльності на займаній посаді професора кафедри біології факультету природничо-географічних та точних наук. Таким чином, відповідач не був зобов`язаний у період спірних правовідносин здійснювати доплату позивачеві за науковий ступінь доктора наук та за вчене звання доцента у безумовних розмірах 25 і 25 відсотків посадового окладу відповідно. Щодо виплати позивачу надбавки за вислугу років зазначає, що Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78 «Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України «Про освіту», частини першої статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту», частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту». Відповідно до пункту 1 цього Порядку науково-педагогічним працівникам виплачуються надбавки за вислугу років щомісяця у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки 10 %; понад 10 років 20 %; понад 20 років 30 %. Зважаючи на цю норму, надбавка за вислугу років встановлюється науковопедагогічним працівникам як від розміру посадового окладу, так і від ставки заробітної плати, зокрема годинної. Пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам зараховується час роботи на посадах, передбачених Переліком посад педагогічних і науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, а також інші види педагогічної діяльності. Згідно з пунктом 2 вищезгаданої постанови дія Порядку поширюється на працівників, які займають посади згідно з зазначеним Переліком, і на яких поширюються умови оплати праці працівників навчальних закладів і установ освіти. Пунктом 8 Порядку виплати надбавок за вислугу років передбачено, що у разі коли педагогічні та науково-педагогічні працівники виконують роботу обсягом менше або більше норми, передбаченої ставкою заробітної плати, розмір надбавки за вислугу років зменшується або збільшується пропорційно навантаженню (обсягу роботи). При влаштуванні на роботу в Університет позивач подав трудову книжку, на підставі якої й розраховувався його науково-педагогічний стаж та була встановлена надбавка за вислугу років. Наказом від 03.10.2019 № 145-к про прийняття позивача на посаду йому, зокрема, встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу. Архівну довідку № 19 від 25.05.2017, на яку посилається позивач та копію якої він додав до позовної заяви, до Університету позивач подав лише 08.12.2020, що підтверджується відміткою на цій копії. Лише після одержання такої довідки у відповідача з`явилося підтвердження, дійсного обсягу науково-педагогічного стажу позивача і, відповідно, наказом від 02.12.2020 № 180-к йому призначено надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з 01.12.2020. Щодо встановлення позивачу посадового окладу по 20 тарифному розряду при прийнятті на роботу та подальшого встановлення з 05.10.2021 позивачу посадового окладу по 19 тарифному розряду, зазначає, що відповідно до частин 9 11 статті 55 Закону України «Про вищу освіту» посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. Статутом закладу вищої освіти можуть встановлюватися відповідно до законодавства додаткові вимоги до осіб, які можуть займати посади науково-педагогічних працівників. Під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти. Вчене звання доцента присвоюється працівникам вищих навчальних закладів, які здійснюють освітню діяльність за відповідною спеціальністю на відповідному рівні вищої освіти, мають стаж роботи не менше ніж п`ять навчальних років на посадах асистента, викладача, старшого викладача, доцента, професора, завідувача (начальника або його заступника) кафедри, у тому числі останній календарний рік на одній кафедрі (в одному вищому навчальному закладі), зокрема за сумісництвом або за трудовим договором (контрактом) з погодинною оплатою, та відповідають іншим вимогам, передбаченим пунктом 5 розділу ІІ Порядку присвоєння вчених звань науковим і науково-педагогічним працівникам, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 14.01.2016 № 13. Відповідно до п. 6.2 Інструкції про оплату праці та розміри ставок заробітної плати професорсько-викладацького складу вищих навчальних закладів, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 2.04.1993 № 90, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.12.1993 за №181, та наказу міністерства освіти і Науки України від 26.09.2005 № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.10.2005 за № 1130/11410, науково-педагогічним працівникам, які обрані чи призначені на посаду професорів, які не мають відповідного вченого звання професора, один раз строком до 2 років від часу першого обрання чи призначення встановлюється 20 тарифний розряд. Якщо після закінчення двох років перебування на посаді професора вчене звання не присвоєне, цим особам встановлюється оклад асистента (викладача) з урахуванням наявності наукового ступеня, а при переході на цю посаду з посади старшого викладача оклад старшого викладача. Отже, науково-педагогічний працівник, який не має вченого звання професора, може претендувати на заміщення такої посади з встановленням йому посадового окладу на рівні 20 тарифного розряду на термін не більше двох років. Якщо за ці два роки працівник не здобув вченого звання професора, йому встановлюється тарифний розряд за посадою, з якої він перейшов на посаду професора. Оскільки позивач з 04.10.2019 був призначений в Університеті на посаду професора кафедри біології з посадовим окладом по 20 тарифному розряду, маючи вчене звання доцента, і за два роки не здобув вчене звання професора, йому з 05.10.2021 було встановлено посадовий оклад по 19 тарифному розряду за посадою доцента, з якої він перейшов на посаду професора. Таким чином, оплата праці позивача відповідачем у період спірних правовідносин здійснювалася згідно з розподілом ставок науковопедагогічних працівників кафедри біології факультету природничо-географічних та точних наук Університету, відповідно до поданих позивачем заяв про переведення його на відповідні частки посади у різний період, у відповідності до штатних розписів Університету, які затверджені Міністерством освіти і науки України, і які містять розміри як окладів по ЄТС, так і доплати за вислугу років, вчене звання та науковий ступінь, у межах бюджетних асигнувань та згідно з приписами норм чинного законодавства. Нараховані та виплачені позивачеві суми підтверджуються розрахунковими листами за період спірних правовідносин, з урахуванням листків непрацездатності позивача. Заборгованість по нарахованій заробітній платі у відповідача перед позивачем за період спірних правовідносин відсутня. У відповіді на відзив позивач проти доводів відповідача заперечує, посилаючись на їх необґрунтованість та наполягає на своїх доводах, які викладені у позовній заяві. Зазначає, що передбачені у поданих відповідачем штатних розписах Університету розмірі доплат за вчене звання доцента указаній категорії науково-педагогіних працівників не відповідає вимогам ст.59 Закону України «Про вищу освіту». Так, у штатному розписі з 01.09.2019 така доплата складає 19,5% замість 25%, з 01.01.2020 10%, з 01.01.2021 10%, з 01.01.2022 10%, з 01.06.2022 5%, з 01.10.2022 4,4%, з 01.01.2023 5%, з 01.10.2023 10%. Є не обгрунтованими посилання відповідача на те, що позивач не здійснював наукову діяльність, як і доводи позивача про те, що його діяльність на посаді професора кафедри біології за профілем не відповідала ученому званню доцента кафедри овочівництва та науковому ступеню доктора сільськогосподарських наук. Ухвалою судді 24.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк десять днів для усунення недоліків. Ухвалою судді 06.02.2024 провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 21.02.2024 задоволено заяву представника відповідача - адвоката ЛуєнкаЮ.В. та продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 02.03.2024. Ухвалою суду 15.05.2024 підготовче провадження закрито та призначено судове засідання на 05.07.2024 з розгляду справи по суті, в якому неодноразово оголошувалися перерви. У судових засіданнях позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у позові і відповіді на відзив. Подав письмово, виголошену у вступному слові інформацію (т.1 а.с. 235-249), зазначивши про збільшення позовних вимог до 968\~147, 95 грн, з наведенням нового розрахунку недоплаченої заробітної плати за період з 04.10.2019 по 31.12.2023 (774\~742,84 грн), та розрахунку за період з 01.01.2024 по 31.08.2024 (193\~405,11 грн). Надалі подав скореговані розрахунки і остаточно просив стягнути з відповідача недоплачену заробітну плату за період з 04.10.2019 по 31.10.2024 у сумі 1 013 830,36 грн. Представник відповідача Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя адвокат Луєнко Ю.В. просив відмовити у задоволені позову з підстав, наведених у відзиві. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Позивачем заяву про прийняття на роботу до Університету подано 02.10.2019 (т.1 а.с.176). У той же день на засіданні кафедри біології Університету прийнято рішення про розподіл ставок науково-педагогічних працівників кафедри, за яким позивачу встановлено навантаження на рівні повної ставки (т. 1 а.с. 178 зворот). Згідно наказу ректора Університету від 03.10.2019 № 145-ц позивача прийнято на посаду професора кафедри біології з 04.10.2019 по 31.08.2020 з оплатою по 20 тарифному розряду. Цим же наказом встановлено доплату за вчене звання доцента у розмірі 10% посадового окладу, за науковий ступінь доктора сільськогосподарських наук у розмірі 20% посадового окладу, надбавку за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу (т.1 а.с. 178). Отже, позивач був прийнятий на роботу до відповідача на умовах строкового трудового договору з 04.10.2019 по 31.08.2020 з визначенням йому повної ставки на кафедри біології. 02.01.2020 позивач подав заяву на ім`я ректора Університету, у якій просив перевести його на частину посади 0,75 професора кафедри біології з 02.01.2020 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах раніше укладеного строкового трудового договору від 03.10.2019 № 145-к (т.1 а.с. 179). Ректором Університету 02.01.2020 виданий наказ № 3-к, яким переведено позивача, професора кафедри біології, з 02.01.2020 по 31.08.2020 на 0,75 посади професора цієї кафедри з оплатою по 20 тарифному розряду (т.1 а.с. 178 зворот). Наказом від 21.08.2020 № 101-к позивача звільнено з роботи 31.08.2020 у зв`язку із закінченням строкового трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України (т.1 а.с. 180 зворот). Позивачем заяву про прийняття на роботу до Університету на умовах контракту подано 31.08.2020 (т.1 а.с. 181). У той же день між сторонами підписаний контракт №43, згідно з п. 4.1, 4.2, 4.3 якого науково-педагогічному працівникові [PERSON] за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, виплачується за рахунок коштів закладу освіти: заробітна плата згідно з розподілом ставок, але неменше, ніж це встановлено рішенням Уряду України, з урахуванням фінансово-економічного становища університету, може бути змінена у зв`язку зі зміною педагогічного навантаження. При умові виконання зобов`язань, зазначених у пунктах 3.1 - 3.7 цього контракту, [PERSON] додатково встановлюється щомісячна надбавка в розмірі 25% посадового окладу за складність, напруженість у роботі та високі досягнення у праці за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету (т.1 а.с. 182-184). У той же день відповідачем видано наказ від 31.08.2020 № 108-к, згідно з п. 24 якого прийнято [PERSON] на посаду професора кафедри біології з 01.09.2020 по 31.08.2025 з оплатою по 20 тарифному розряду на умовах контракту у зв`язку з обранням за конкурсом. Цим же наказом встановлено доплату за вчене звання доцента у розмірі 10% посадового окладу, за науковий ступінь доктора сільськогосподарських наук у розмірі 20% посадового окладу, надбавку за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу (т.1 а.с. 181 зворот). У той же день на засіданні кафедри біології Університету прийнято рішення про розподіл ставок науково-педагогічних працівників кафедри, за яким позивачу встановлено навантаження на рівні 0,35 ставки, з чим позивач ознайомлений під підпис (т.1 а.с. 185 зворот). У той же день позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,35 посади професора кафедри біології з 01 вересня згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020 (т.1 а.с. 184 зворот). У той же день відповідачем видано наказ від 31.08.2020 № 108-к, згідно з п. 109 якого позивача переведено з 01.09.2020 на 0,35 посади кафедри біології з оплатою по 20 тарифному розряду 3146,50 грн. на місяць за рахунок коштів загального фонду державного бюджету згідно з розподілом ставок по кафедрі на умовах контракту від 31.08.2020. Отже, позивач був прийнятий на роботу до відповідача на умовах контракту з 01.09.2020 по 31.08.2025 з визначенням йому повної ставки на кафедрі біології, оскільки про інше у заяві позивача про прийняття на роботу і у п. 24 наказу відповідача від 31.08.2020 №108-к не зазначено, та одночасно цим же наказом відповідача (п. 109) позивач переведений на 0,35 посади. Вказівка у п. 109 даного наказу про переведення на 0,35 ставки свідчить, що зміна ставки позивача відбулася, хоч і практично відразу при прийнятті на роботу. 15.09.2020 позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,75 посади професора кафедри біології з 16.09.2020 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020 (т.1 а.с. 186) Наказом від 15.09.2020 № 119-к позивача переведено з 16.09.2020 на 0,75 посади професора кафедри біології з оплатою по 20 тарифному розряду. Наказом від 02.12.2020 № 180-к позивачеві встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з 01.12.2020 (т.1 а.с. 187 зворот). 31.08.2021 позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,25 посади професора кафедри біології з 01.09.2021 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020 (т.1 а.с. 188). Наказом від 31.08.2021 № 162-к позивача переведено з 01.09.2021 на 0,25 посади професора кафедри біології з оплатою по 20 тарифному розряду. Наказом від 08.10.2021 № 201-к позивачеві встановлено посадовий оклад по 19 тарифному розряду у зв`язку з перебуванням на посаді професора без підтвердження вченого звання після 2-х років (т.1 а.с. 190). 04.08.2022 позивач подав на ім`я ректора Університету заяву, у якій просив перевести його на 0,1 посади професора кафедри біології з 04.08.2022 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020 (т.1 а.с. 190 зворот). Наказом від 04.08.2022 № 255/к позивача переведено з 04.08.2022 на 0,1 посади професора кафедри біології з оплатою по 19 тарифному розряду (т.1 а.с. 191). Наказом від 30.09.2022 №404/к на підставі рішення кафедри біології (протокол № 7 від 30.09.2022) позивача переведено з 03.10.2022 на 0,15 посади професора кафедри біології з оплатою по 19 тарифному розряду на умовах раніше укладеного контракту № 43 від 01.09.2020. 03.10.2023 позивач подав на ім`я ректора університету заяву, у якій просив перевести його на 0,2 посади професора кафедри біології з 04.10.2023 згідно з розподілом ставок на кафедрі на умовах укладеного контракту від 31.08.2020 (т.1 а.с. 193). Наказом від 03.10.2023 № 321/к позивача переведено з 04.10.2023 на 0,2 посади професора кафедри біології з оплатою по 19 тарифному розряду (т.1 а.с. 193). Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц вказано, що відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення ЦК України застосовуються до врегулювання, зокрема, трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. Таким чином, положення ЦК України мають застосовуватися субсидіарно для врегулювання трудових відносин. Такої ж за суттю позиції дотримувався і Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 13.01.2021 у справі №591/5990/16-ц. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з частиною 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до статей 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до положень частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган\~ чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці»\~ працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі статтею 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до статті 29 цього Закону при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. За змістом частин 1-4 статті 96 КЗпП України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики). Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Частинами 2-4 статті 97 КЗпП України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Згідно з\~ч.\~2,\~3\~ст.\~59\~Закону України\~«Про вищу\~освіту» науково-педагогічним,\~науковим і\~педагогічним працівникам\~закладів вищої\~освіти встановлюються\~доплати за\~науковий ступінь\~доктора філософії\~та доктора\~наук у\~розмірах відповідно\~15\~та 25\~відсотків посадового\~окладу,\~а також\~за вчене\~звання доцента\~і старшого\~дослідника -\~25\~відсотків посадового\~окладу,\~професора -\~33\~відсотки посадового\~окладу.\~Заклад вищої\~освіти може\~встановити більший\~розмір доплат\~за рахунок\~власних надходжень. Керівник закладу вищої освіти відповідно до законодавства, статуту та колективного договору визначає порядок, встановлює розміри доплат, надбавок, премій, матеріальної допомоги та заохочення педагогічних, науково-педагогічних, наукових та інших працівників закладів вищої освіти. Умови оплати праці науково-педагогічних працівників визначені, зокрема, і постановою КМУ від 30.08.2002 № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери", наказом Міністерства освіти і науки України «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» від 26.09.2005 № 557. П.п. в), г) п.п. 3 п. 3 постанови № 1298 та п.п. в), г) п.п. 3 п. 4 наказу № 557 передбачено виплату доплати працівникам\~ за вчене звання: доцента, старшого\~ наукового\~ співробітника\~ -\~ у\~ граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати), за науковий ступінь доктора наук\~ -\~ у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати); кандидата наук - у граничному розмірі 15 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати). Зазначена доплата\~ встановлюється\~ працівникам,\~\~ якщо\~\~ їхня діяльність\~ за\~ профілем\~ збігається з наявним ученим званням, науковим ступенем.\~ Отже доводи позивача про те, що він мав право на доплату за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25 відсотків посадового окладу, а також на доплату за вчене звання доцента - 25 відсотків посадового окладу, грунтуються на законі, положеннях ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», та підтверджуються наявними у справі доказами, а саме атестатом доцента 12ДЦ № 016276 від 22.02.2007, відповідно до якого йому присвоєно вчене звання доцента кафедри овочівництва, та диплом доктора наук ДД № 006505 від 27.04.2017, яким підтверджено, що він здобув ступінь доктора сільськогосподарських наук (т.1 а.с. 176 177). Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність правових підстав для здійснення доплат позивачу за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента у розмірі 25 відсотків посадового окладу через невідповідність діяльності\~позивача на посаді професора кафедри біології за\~профілем\~з наявним ученим званням доцента кафедри овочівництва та науковим ступенем доктора сільськогосподарських наук, оскільки відповідачем не зазначено жодного критерію оцінки відповідності та його застосування щодо позивача. Крім того, при прийняті на роботу позивача зазначені доплати були встановлені, тоді як за положеннями п.п. в), г) п.п. 3 п. 4 наказу № 557 цього не передбачено якщо діяльність працівника за профілем не збігається з наявним ученим званням, науковим ступенем. Про невідповідність діяльності позивача на посаді його вченому званню, науковому ступеню застережень не здійснено, повідомлено не було. \~ У відповідності до частини 3\~статті 32 Кодексу законів про працю України\~у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці\~систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших\~працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Стаття 103 цього Кодексу\~встановлює, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. Як зазначено в\~Постанові Пленуму ВСУ від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~зміна істотних умов праці допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. Переведення позивача на частину посади 0,75 професора кафедри біології з 02.01.2020, а також на частину посади 0,35 професора кафедри біології з 01.09.2020 і наступні неодноразові зміни ставки, є зменшенням педагогічного\~навантаження,\~що потягло\~за собою\~зміну режиму\~роботи позивача,\~істотних умов\~строкового трудового\~договору про прийняття позивача на роботу на посаду професора кафедри біології з 04.10.2019 по 31.08.2020, і укладеного між сторонами контракту №43 про прийняття позивача на роботу на посаду професора кафедри біології з 01.09.2020 по 31.08.2025, і як наслідок відповідне зменшення заробітної плати. Відповідачем не надано доказів, що зміна істотних умов трудового договору проведена у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці, а тому така зміна є неправомірною, і позивач має право на отримання недоплаченої заробітної плати за вказаний період. Доводи позивача про наявність правових підстав для стягнення на його користь з відповідача за період з 01.05.2020 по 30.11.2020 надбавки за вислугу років на рівні 30 % є необґрунтованими з наступного. Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78. Дія зазначеного Порядку поширюється на працівників, зазначених в Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, на яких поширюються умови оплати праці працівників навчальних закладів і установ освіти. Відповідно до п. 1 Порядку № 78 педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти виплачуються щомісячні надбавки за вислугу років у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи в таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків; понад 10 років - 20 відсотків; понад 20 років - 30 відсотків. Періоди трудової діяльності, що зараховуються до стажу педагогічної роботи, відображені в п. 2-5 Порядку. Основним документом для визначення стажу педагогічної роботи є трудова книжка, а також інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Разом з тим, вказаним Порядком в періодах трудової діяльності, період навчання в докторантурі не вказано як такий, що зараховується до стажу педагогічної роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років. За даними, що містяться в трудовій книжці позивача (т.1 а.с. 12-13) вбачається, що у ній відсутні підтверджуючі відомості про його педагогічний стаж понад 20 років станом на період з 01.05.2020 по 30.11.2020, оскільки навчання позивача в очній докторантурі у 2006 2009 роках не зараховується до такого стажу. Тільки з урахуванням відомостей архівної довідки № 19 від 25.05.2017 (т.1 а.с. 15) вбачається, що станом на кінець травня 2020 року науково-педагогічний стаж [PERSON] складав понад 20 років, з урахуванням роботи за сумісництвом у період докторантури, отже право на надбавку за вислугу років в розмірі 30% позивач набув у травні 2020 року. Водночас, доводи відповідача про те, що документи на підтвердження стажу педагогічної роботи, а саме архівну довідку №19 від 25.05.2017, позивач надав до Університету лише на початку грудня 2020 року, знайшли підтвердження у судовому засіданні, так як це визнав позивач у судовому засіданні. Дана обставина про час подання документів на підтвердження педагогічного стажу має істотне значення. Хоча позивач і набув право на виплату надбавки за вислугу років саме з часу коли його педагогічний стаж перевищив 20 років, але законодавством передбачено порядок реалізації даного права. За правилами п. 7 Порядку № 78 зміна розміру надбавки за вислугу років провадиться з місяця, що настає за місяцем, коли виникло таке право, якщо документи, необхідні для своєчасного і правильного обчислення стажу, знаходяться в закладі чи установі освіти, або з дня подання таких документів працівником. Як встановлено у ході судового розгляду, у відповідача знаходилася до грудня 2020 року лише трудова книжка позивача, за відомостями якої не підтверджувався педагогічний стаж позивача понад 20 років. Необхідні додаткові документи для правильного обчислення стажу позивач подав відповідачу на початку грудня 2020 року, а тому дії відповідача про призначення позивачу надбавки за вислугу років саме з 01.12.2020 відповідають наведеним вимогам законодавства, так як надбавка за вислугу років позивачу призначена з дня подання працівником документів, що підтверджують педагогічний стаж понад 20 років, яких у розпорядженні відповідача не було. В обґрунтування позовних вимог позивач надав декілька варіантів розрахунку за спірні періоди. Суд з наданими позивачем розрахунками не погоджується, адже розмір недоплаченої заробітної плати в них визначається як різниця між сумою нарахування заробітної плати, яка мала бути здійснення відповідно до закону з урахуванням доплат і надбавок (без відрахувань обов`язкових платежів), та між сумою перерахованої на картковий рахунок позивача заробітної плати (після відрахувань податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів). На думку суду, визначення розміру недоплаченої заробітної плати у такий спосіб є математично неправильним, оскільки не враховано, що заробітна плата позивачу перерахована після відрахування обов`язкових платежів. Натомість вірно визначати розмір недоплаченої заробітної плати як різницю між сумами заробітної плати, яка мала бути нарахована відповідно до закону, та нарахованою. Крім того, у розрахунку позивача не враховано невідпрацьовані дні, періоди тимчасової непрацездатності, а також розраховано розмір надбавки за вислугу років з 01.05.2020 по 30.11.2020 на рівні 30%, а не 20%, безпідставно, з урахуванням наведених вище висновків. У статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. У пункті 164.6 статті 164 ПК України, яка визначає базу оподаткування, зазначено, що під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у постановах від 18.07.2018 у справі № 359/10023/16-ц, від 07.10.2020 у справі № 523/14396/19, від 16.11. 2020 у справі № 607/3509/17, від 25.03.2021 у справі № 185/2109/18-ц. Позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних розрахунків. Щодо 2019/2020 навчального року. З 04.10.2019 по 31.12.2019 посадовий оклад [PERSON] за 20 тарифним розрядом складав 6992 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 7761 грн. З урахуванням передбачених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 20% заробітна плата позивача за місяць мала складати 13\~193,7 грн (7761+70%=13193,7), при умові відпрацювання усіх робочих днів. У жовтні 2019 року позивач відпрацював 19 робочих днів за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 155 зворот), що узгоджується з відомостями про прийняття його на роботу з 04.10.2019 (т.1 а.с. 178). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 10\~899,14 грн (13\~193,7 грн. / 23 роб. дн. у місяці х 19 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за жовтень 2019 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 10\~054,03 грн, отже недонараховано за жовтень 2019 року 845,11 грн (10\~899,14 10\~054,03). У листопаді 2019 року позивач відпрацював усі 21 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 155 зворот), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 13\~193,7 грн Згідно розрахункового листа за листопад 2019 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 11\~741,33 грн, отже недонараховано за листопад 2019 року 1452,37 грн (13\~193,7 11\~741,33). У грудні 2019 року позивач відпрацював 8 робочих днів за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 156 зворот), що узгоджується з відомостями про період тимчасової непрацездатності з 04.12.2019 по 20.12.2019 за даними листка непрацездатності (т.1 а.с. 156 зворот). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 4797,71 грн (13\~193,7 грн. / 22 роб. дн. у місяці х 8 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за грудень 2019 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 4\~458,79 грн, отже недонараховано за грудень 2019 року 338,92 грн (4797,71 4\~458,79). Переведення з 02.01.2020 позивача на 0,75 посади професора з оплатою по 20 тарифному розряду 6369,75 грн не відповідає вимогам законодавства, з урахуванням наведених вище висновків суду. З 01.01.2020 по 31.08.2020 посадовий оклад [PERSON] за 20 тарифним розрядом на повну ставку мав складати 7651 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 8492,61 грн. Відповідачем правомірно встановлено позивачу надбавку за вислугу років на рівні 20%, оскільки відповідач не мав документів, які підтверджували педагогічний стаж позивача понад 20 років. З урахуванням передбачених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 20%, заробітна плата позивача за місяць мала складати 14\~437,44 грн (8492,61+70%=14437,44). У січні 2020 року позивач відпрацював усі 21 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 156), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 14\~437,44 грн. Згідно розрахункового листа за січень 2020 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 9\~554,63 грн (без лікарняних), отже недонараховано за січень 2020 року 4\~882,81 грн (14\~437,44 9\~554,63). У лютому, березні, квітні 2020 року позивач відпрацював усі робочих дні за даними розрахункових листів (т.1 а.с. 157), а тому заробітна плата мала бути нарахована за кожен місяць в сумі 14\~437,44 грн, а за три вказані місяці 43\~312,32 грн. Згідно розрахункових листів за лютий, березень, квітень 2020 року позивачу нараховано заробітну плату за кожен з цих місяців у сумі 9\~554,63 грн, а за три місяці разом - 28\~663,89 грн, отже недонараховано разом за лютий, березень, квітень 2020 року 14\~648,43 грн (43\~312,32 28\~663,89). У травні 2020 року позивач відпрацював усі 19 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 157), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 14\~437,44 грн. Згідно розрахункового листа за травень 2020 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 9\~554,63 грн, отже недонараховано за травень 2020 року 4\~882,81 грн (14\~437,44 9\~554,63). У червні 2020 року позивач відпрацював усі 20 робочих дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 157 зворот), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 14\~437,44 грн. Згідно розрахункового листа за червень 2020 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 9\~554,63 грн (без відпускних), отже недонараховано за червень 2020 року 4\~882,81 грн (14 437,44 9\~554,63). У липні 2020 року позивач перебував у відпустці. У серпні 2020 року позивач відпрацював 6 робочих днів за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 158). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 4331,23 грн (14\~437,44 грн. / 20 роб. дн. у місяці х 6 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за серпень 2020 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 2866,4 грн (без нарахувань, позначених у розрахункову листі скороченням м/оз), отже недонараховано за серпень 2020 року 1464,83 грн (4331,23 2866,4). Таким чином, за період з 04.10.2019 по 31.08.2020 недонарахована і недоплачена заробітна плата становить 33\~397,38 грн. Щодо 2020/2021 навчального року. З 01.09.2020 по 31.12.2020 посадовий оклад [PERSON] за 20 тарифним розрядом складав 8099 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 8989,89 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 20% заробітна плата позивача за місяць мала складати 17\~530,26 грн (8989,89+95%=17530,26), а за 3 місяці з 01.09.2020 по 30.11.2020 52\~590, 78 грн. Згідно розрахункових листів за вересень, жовтень, листопад 2020 року (т.1 а.с. 158) позивачу нараховано заробітну плату разом у сумі 31\~330,18 грн, отже недонараховано за вересень листопад 2020 року 21\~260,60 грн (52 590,78 31 330,18). З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% (з урахуванням подання позивачем відповідачу додаткових документів про стаж роботи) заробітна плата позивача за місяць мала складати 18\~429,28 грн (8989,89+105%). Згідно розрахункового листа за грудень 2020 року (т.1 а.с. 158 зворот) позивачу нараховано заробітну плату у сумі 13\~395,09 грн, отже недонараховано за грудень 2020 року 5\~034,19 грн (18 429,28 13 395,09). З 01.01.2021 по 31.08.2021 посадовий оклад [PERSON] за 20 тарифним розрядом складав 9719 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 10\~788,09 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% заробітна плата позивача за місяць мала складати 22\~115,59 грн (10788,09+105%), а за 8 місяців з 01.01.2021 по 31.08.2021 176\~924,68 грн. Згідно розрахункових листів за січень серпень 2021 року (т.1 а.с. 159-160) позивачу нараховано заробітну плату разом у сумі 112\~927,86 грн, отже недонараховано за січень серпень 2021 року 64\~626,82 грн (176 924,68 112\~297,86). Таким чином, за період з 01.09.2020 по 31.08.2021 недонарахована і недоплачена заробітна плата становить 90\~921,61 грн. Щодо 2021/2022 навчального року. У вересні 2021 року, з 01.09.2021 по 30.09.2021, посадовий оклад [PERSON] за 20 тарифним розрядом складав 9719 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 10\~788,09 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% заробітна плата позивача за місяць мала складати 22\~115,59 грн (10788,09+105%). Згідно розрахункового листа за вересень 2021 року (т.1 а.с. 158) позивачу нараховано заробітну плату у сумі 20\~003,01 грн, отже недонараховано за вересень 2021 року 2112,58 грн (22 115,59 20\~003,01). З 01.10.2021 по 30.11.2021 посадовий оклад [PERSON] за 19 тарифним розрядом складав 9131 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 10 135,41 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% заробітна плата позивача за місяць мала складати 20 777,60 грн (10135,41+105%), а за два місяці 41\~555,20 грн. Згідно розрахункових листів за жовтень, листопад 2021 року (т.1 а.с. 161) позивачу нараховано заробітну плату у сумі 9\~971,15 грн, отже недонараховано за жовтень, листопад 2021 року 31\~584,05 грн (41\~555,20 9\~971,15). З 01.12.2021 посадовий оклад [PERSON] за 19 тарифним розрядом складав 9894 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 10 982,34 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% заробітна плата позивача за місяць мала складати 22 513,80 грн (10982,34+105%). Згідно розрахункового листа за грудень 2021 року (т.1 а.с. 161 зворот) позивачу нараховано заробітну плату у сумі 5079,18 грн, отже недонараховано за січень 2022 року 17434,62 грн (22 513,80 5079,18). Згідно розрахункового листа за січень 2022 року (т.1 а.с. 162 зворот) позивачу нараховано заробітну плату у сумі 3692,41 грн, отже недонараховано за грудень 2021 року 18821,39 грн (22 513,80 3692,41). У лютому 2022 року позивач відпрацював 10 робочих дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 162), що узгоджується з відомостями про період тимчасової непрацездатності за даними роздруківки електронного листка непрацездатності (т.1 а.с. 163). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 11256,9 грн (22\~513,8 грн. / 20 роб. дн. у місяці х 10 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за лютий 2022 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 2539,60 грн, отже недонараховано за лютий 2022 року 8\~717,3 грн (11\~256,9 2539,6). У березні 2022 року за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 162 зворот) та відомостей про період тимчасової непрацездатності згідно роздруківок електронних листків непрацездатності (т.1 а.с. 163 -164), позивач по 07.03.2022 не виходив на роботу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, 5 днів перебував у відпустці, 12 днів тривав простій, та 2 робочі дні позивач відпрацював. Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 1957,72 грн (22\~513,8 грн. / 23 роб. дн. у місяці х 2 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за березень 2022 року позивачу нараховано за 2 відпрацьовані дні по посадовому окладу, доплатам за вчене звання і наукову ступінь та вислу років 399,35 грн, отже недонараховано 1558,37 грн (1957,72 399,35). Простій тривалістю 12 днів за правилами ч. 1 ст. 113 КЗпП України мав оплачуватися з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого позивачу окладу, а саме 3\~781,75 грн (10 982,34 грн. оклад з 11% підвищенням / 23 роб. дн. х 2/3 х 12). Згідно розрахункового листа за березень 2022 року позивачу нараховано за 12 днів простою 1003,36 грн, отже недонараховано 2\~778,39 грн (3781,75 - 1003,36). Загалом за березень 2022 року позивачу недонараховано 4\~336,76 грн. За 5 місяців квітень 2022 року серпень 2022 року заробітна плата позивача мала скласти разом 112\~569 грн (22 513,80 грн х 5). Згідно розрахункових листів за квітень 2022 року серпень 2022 року (т.1 а.с. 162 зворот-165) позивачу нараховано з 01.04.2022 по 31.08.2022 заробітну плату у сумі 25\~188,3 грн, отже недонараховано за цей період 87\~380,9 грн (112\~569,20 25\~188,3). Таким чином, за період з 01.09.2021 по 31.08.2022 недонарахована і недоплачена заробітна плата становить 170\~387,60 грн. Щодо 2022/2023 навчального року. З 01.09.2022 посадовий оклад [PERSON] за 19 тарифним розрядом складав 9894 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 10\~982,34 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% заробітна плата позивача за місяць мала складати 22 513,80 грн (10982,34+105%). У вересні, жовтні, листопаді, та частково у грудні 2022 року і січні 2023 року позивач на роботу не виходив у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується роздруківками електронних листків непрацездатності (т.1 а.с. 166 - 170). У грудні 2022 року позивач відпрацював 8 робочих днів за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 165 зворот). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 7830,89 грн (22\~513,8 грн. / 23 роб. дн. у місяці х 8 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за грудень 2022 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 838,63 грн (без нарахувань лікарняних), отже недонараховано за грудень 2022 року 6992,26 грн (7830,89 838,63). У січні 2023 року позивач відпрацював 6 робочих дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 168 зворот). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 6\~140,13 грн (22\~513,8 грн. / 22 роб. дн. у місяці х 6 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за січень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 628,7 грн (без нарахувань лікарняних), отже недонараховано за січень 2023 року 5511,43 грн (6140,13 628,7). У лютому 2023 року позивач відпрацював усі 20 робочих дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 168 зворот), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за лютий 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 2306,23 грн (без лікарняних), отже недонараховано за лютий 2023 року 20\~207,57 грн (22\~513,80 2306,23). У березні 2023 року позивач відпрацював усі 23 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 171), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за березень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 2306,23 грн, отже недонараховано за березень 2023 року 20\~207,57 грн (22\~513,80 2306,23). У квітні 2023 року позивач відпрацював 15 робочих днів за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 171), що узгоджується з відомостями про період тимчасової непрацездатності з 06.04.2023 по 12.04.2023 за даними роздруківки електронного листка непрацездатності (т.1 а.с. 171 зворот). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 16 885,35 грн (22\~513,8 грн. / 20 роб. дн. у місяці х 15 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за квітень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 1729,65 грн (без лікарняних), отже недонараховано за квітень 2023 року 15\~155,70 грн (16885,35 1729,65). У травні 2023 року позивач відпрацював усі 23 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 172), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за травень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 2306,23 грн, отже недонараховано за травень 2023 року 20\~207,57 грн (22\~513,80 2306,23). У червні 2023 року позивач відпрацював усі 22 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 172), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за червень 2023 року позивачу нараховано заробітну плату у сумі 2306,23 грн (без відпускних), отже недонараховано за червень 2023 року 20\~207,57 грн (22\~513,80 2306,23). У липні 2023 року за даними розрахунково листа відпрацьовані дні позивачем не значаться (т.1 а.с. 172 зворот). У серпні 2023 року позивач відпрацював 4 робочих днів за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 172 зворот). Заробітна плата мала бути нарахована пропорційно відпрацьованим дням у сумі 3 915,44 грн (22\~513,8 грн. / 23 роб. дн. у місяці х 4 відпрацьованих роб. дн.). Згідно розрахункового листа за серпень 2023 року позивачу нараховано по посадовому окладу, доплатам за вчене звання і наукову ступінь та вислу років 401,08 грн, отже недонараховано за серпень 2023 року 3\~514,36 грн (3915,44 401,08). Таким чином, за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 недонарахована і недоплачена заробітна плата становить 112\~004,03 грн. Щодо 2023/2024 навчального року в межах з 01.09.2023 по 31.12.2023. З 01.09.2023 посадовий оклад [PERSON] за 19 тарифним розрядом складав 9894 грн, а з урахуванням підвищення на 11% відповідно до Постанови КМУ від 23.01.2019 № 36, - 10\~982,34 грн. З урахуванням передбачених п. 4.3 контракту надбавки за складність 25%, та встановлених чинним законодавством доплат за наукову ступінь доктора наук 25%, за вчене звання доцента 25%, надбавки за вислугу років 30% заробітна плата позивача за місяць мала складати 22 513,80 грн (10982,34+105%). У вересні 2023 року позивач відпрацював усі 21 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 38), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за вересень 2023 року позивачу нараховано по посадовому окладу, доплатам за вчене звання і наукову ступінь та вислу років 2306,23 грн, отже недонараховано за вересень 2023 року 20 207,57 грн (22\~513,8 2306,23). У жовтні 2023 року позивач відпрацював усі 22 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 38), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за жовтень 2023 року позивачу нараховано по посадовому окладу, доплатам за вчене звання і наукову ступінь та вислу років 3005,09 грн, отже недонараховано за жовтень 2023 року 19 508,71 грн (22\~513,8 3005,09). У листопаді 2023 року позивач відпрацював усі 22 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 38 зворот), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за листопад 2023 року позивачу нараховано по посадовому окладу, доплатам за вчене звання і наукову ступінь та вислу років 3509,24 грн, отже недонараховано за листопад 2023 року 19 004,56 грн (22\~513,8 3509,24). У грудні 2023 року позивач відпрацював усі 21 робочі дні за даними розрахункового листа (т.1 а.с. 39), а тому заробітна плата мала бути нарахована в сумі 22 513,80 грн. Згідно розрахункового листа за грудень 2023 року позивачу нараховано по посадовому окладу, доплатам за вчене звання і наукову ступінь та вислу років 3294,60 грн, отже недонараховано за грудень 2023 року 19 219,2 грн (22\~513,8 3294,60). Таким чином, за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 недонарахована і недоплачена заробітна плата становить 77\~940,04 грн. Загалом за період з 04.10.2019 по 31.12.2023 сума недоплаченої відповідачем позивачу заробітної плати складає 484\~650,66 грн (33397,38 + 90921,61 + 170387,60 + 112004,03 + 77940,04). Оскільки до першого судового засідання з розгляду справи по суті позивачем не було подано письмових заяв про збільшення позовних вимог, судом з урахуванням вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України розгляд проведено в межах позовних вимог, визначених в позовній заяві. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов заявлено на суму 652\~787,98 грн, а суд задовольнив позов у розмірі 484\~650,66 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 74 %, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 4830,62 грн.

Outcome: partial