Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області із вищевказаним позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що 02.08.2007 року був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] у виконавчому комітеті Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, про що зроблений відповідний актовий запис за №06. [INFO] у нас народилися донька [PERSON] . 12.11.2013 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний Бучацьким районним судом Тернопільської області. З моменту розлучення і по цей час відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не спілкується з нею, не запрошує її до свого місця проживання та не відвідує доньку за її місцем проживання та навчання в Новодністровській ЗЗОШ ІІ-ІІІ ступенів, не цікавиться її життям, не займається підготовкою до її самостійного життя, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальноосвітніх норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом. На виконання виконавчого листа №2/722/456/14, виданого 31.10.2014 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , відповідач сплачував аліменти до грудня 2019 року, однак з тих пір по даний час відповідач [PERSON] аліменти не сплачує і станом на 30.04.2024 року загальний його борг по сплаті аліментів становить 75087,90 грн. На даний час вона проживає у зареєстрованими шлюбі із [PERSON] , та спільно виховують трьох дітей: неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та малолітню [PERSON] . Займаються їх вихованням, матеріальним утриманням, створили для них необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечують їх усім необхідним. З цих підстав, вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських прав відносного своєї доньки [PERSON] . Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Новосілка Бучацького району Тернопільської області. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судові засідання, в тому числі 03.12.2024 року, не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради Войняк Н.А. в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] . У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивачка. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували між собою шлюб, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 02.08.2007 року виконавчим комітетом Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.01.2008 року Язловецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області). Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 12.11.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 14.02.2018 року позивачка перебувала у зареєстрованому Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за 14, шлюбі з [PERSON] , який рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.08.2022 року - розірвано. Її прізвище, яке при реєстрації шлюбу було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » залишено без змін « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.01.2023 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, між [PERSON] та [PERSON] 25.01.2023 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №11, у зв`язку з чим прізвище позивачки змінено на « [PERSON] ». Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 11.01.2024 року позивачка та неповнолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] 1983 року народження жительки с. Ожеве Дністровського району Чернівецької області від 08.05.2024 року, складеного комісією у складі: інспектора-землевпорядника Василівського старостинського округу Сокирянської міської ради Бурлачук З.О., діловода Василівського старостинського округу Мошак О.Ф. та в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 203, виданої Василівським старостинським округом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та члени її сім`ї: [PERSON] , [INFO] - чоловік; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - донька, зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, з ними проживає пасинок - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, з чоловіком займаються вихованням, піклуванням, лікуванням та матеріальним утриманням своїх дітей, створюють для дітей всі необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечують їх усім необхідним. Джерелом доходу сім`ї є заробіток чоловіка [PERSON] та допомога по догляду за дитиною до 3-х років. [PERSON] характеризується, як порядна, ввічлива, чесна, скромна та дбайлива мати для дітей. Колишній чоловік [PERSON] , [INFO] у вихованні, догляді та матеріальному утримання доньки [PERSON] участі не бере, з нею не спілкується та не провідує її. Також довідкою-характеристикою № 24, виданою Василівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області підтверджується, що [PERSON] за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Згідно довідки Новодністровського закладу загальної середньої освіти ІІ-ІІІ ступенів Відділу гуманітарної політики Новодністровської міської ради, виданої 26.06.2024 року за №125 встановлено, що здобуттям освіти [PERSON] , 2008 року народження займається мати [PERSON] . За період навчання в закладі (2022/2023 та 2023/2024 навчальні роки) батько не брав участі у вихованні доньки, не відвідував батьківські збори, не цікавився її успішністю. Згідно характеристики [PERSON] , учениці 10-Б класу Новодністровського ЗЗСО ІІ-ІІІ ступенів встановлено, що вона характеризується з позитивної сторони. Змалку вона виховувалася у неповній сім`ї. Її вихованням займається мати, яка є авторитетом для дівчинки, приділяє належну увагу вихованню доньки, бере активну участь у сприянні до навчання, співпрацює з адміністрацією закладу, класним керівником та вчителями предметниками. Зарекомендувала себе як турботлива мати. Батько не виконує батьківські обов`язки належним чином, з донькою спілкується рідко, вихованням не займається. Самостійне виховання позивачкою доньки [PERSON] підтверджують своїми поясненнями свідки [PERSON] та [PERSON] , які 17.06.2024 року надруковані з їх слів поліцейським офіцером громади ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Димитровим М.О. В цих поясненнях також зазначено, що [PERSON] свідомо відмовляється від піклування про розвиток дитини у фізичному та духовному аспекті. Не забезпечує умови для її навчання. Відмовляється від спілкування у потрібному для дитини обсязі. Не надає достатнього харчування та медичного догляду. Згідно повідомлення Василівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 12.08.2024 року за 86, [PERSON] , 15.09.1976 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . 28.11.2024 року виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області як органом опіки та піклування видано рішення за №281, згідно якого виконавчий комітет Сокирянської міської ради вирішив надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] по відношенню до її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з метою соціального її захисту, та її права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Судом встановлено, що [PERSON] проживає окремо від неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що відповідач не приймає участі у житті неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Не забезпечує їй необхідне харчування, медичний догляд, лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, що у сукупності суперечить інтересам дитини та може їй зашкодити. Таким чином, суд вважає, що відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні його доньки [PERSON] у будь-якому вигляді є відсутньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнонолітньої дитини [PERSON] слід задовольнити, адже це, на даний час, якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а позивачко при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., то з відповідача на її користь підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved