Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

у липні 2024 року ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» (надалі - позивач) звернулося до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 липня 2021 року між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Клієнт, Позичальник, Боржник) укладений договір про надання банківських послуг № 753988/4142970 (надалі - Кредитний договір 1), на підставі якого Позичальнику відкрито поточний (картковий) рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) (надалі - Картрахунок) та видано кредитну картку MasterCardGold (надалі - Кредитна Картка), а також відповідно до заяви Позичальника про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 01 липня 2021 року досягнуто угоди щодо встановлення кредитного ліміту (відкриття кредитної лінії) на наступних умовах: розмір кредитної лінії (кредитним ліміт) - 15000,00 гривень; строк - 36 місяців; процентна ставка (фіксована) - 34% річних. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором 1 належним чином, що підтверджується заявою Позичальника про надання банківської послуги «Кредитна картка», випискою за поточним (картковим) рахунком. Також 01 липня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений комплексний договір № 1/4142970 (надалі - Кредитний договір 2), відповідно до якого (п.1.1. Кредитного договору 2) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 30 000,00 гривень строком на 60 місяців - з 01 липня 2021 року до 30 червня 2026 року (включно). Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору 2 встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 15,0% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,85 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору 2. Відповідно до заяви-анкети № 0100195-01072021-002 від 01 липня 2021 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» Позичальник прохав Банк зарахувати кредитні кошти на поточний (картковий) рахунок (був відкритий на підставі Кредитного договору 1). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору 2 встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку (надалі - Рахунок погашення заборгованості).Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору 2 встановлено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором 2 належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком та виписками за рахунками обліку заборгованості. 05 серпня 2021 року між Банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» (надалі - позивач) укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 (надалі - Договір відступлення). Згідно даного з договором, 14 лютого 2022 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитними договорами, укладеними між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до Позичальника за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2. Відповідач порушував умови Кредитного договору 1 та сплачував Обов`язкові щомісячні платежі із затримкою більш ніж 45 календарних днів. З дати відступлення Банком позивачу прав вимоги за Кредитним договором 1 відповідачем на рахунок позивача не було сплачено жодного платежу. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором 1 відповідно до розрахунків заборгованості за Кредитним договором 1 становить 28 620,43 гривень, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 15 414,01 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 206,42 гривень. Також відповідач порушив умови п. 1.1 та п. 2.2 Кредитного договору 2 та не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору 2, що є його невід`ємною частиною). Відповідно до п. 2.3.4 Правил встановлено, що у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 18 лютого 2022 року за вих. № 1550 відповідачу направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 14.02.2022 року, яке залишилось невиконаним. У зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення Повідомлення на підставі п. 2.3.5. Правил 11 червня 2024 року за вих. № 4320 відповідачу направлено Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії (надалі - Вимога). Зазначену Вимогу Позичальник також проігнорував та її вимоги не виконав. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного Повідомлення та Вимоги, позивач вправі вимагати у Позичальника дострокового повернення суми боргу в судовому порядку за неналежне виконання умов Кредитному договору 2. На дату відступлення (14 лютого 2022 року) заборгованість за Кредитним договором становила 34 852,69 гривень, яка складалась з: строкова заборгованості за тілом кредиту - 27 537,96 гривень; прострочена заборгованості за тілом кредиту - 364,91 гривень; заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 151,14 гривень; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 1 668,68 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 855,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 4 275,00 гривень. За період з 15 лютого 2022 року по 11 червня 2024 року позивачем нараховано: проценти за користування кредитом - 9 702,74 гривень; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 23 940,00 гривень. За період з 15 лютого 2022 року по 11 червня 2024 року боржником добровільно платежі не сплачувались. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором 2, відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 1/4142970 від 01 липня 2021 року становить 68 495,43 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 27902,87 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 11 522,56 гривень; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 29 070,00 гривень. Зазначена заборгованість ґрунтується на розрахунку Банку заборгованості за договором № 1/4142970 від 01 липня 2021 року станом на 14 лютого 2022 року та розрахунку позивача заборгованості за договором № 1/4142970 від 01 липня 2021 року за період з 15 лютого 2022 року по 11 червня 2024 року станом на 11 червня 2024 року. Щодо комісійної винагороди, встановленої п. 1.4.2. Кредитного договору 2, позивач зазначає, що відповідач шляхом підписання Кредитного договору підтвердив, що умови договору йому зрозумілі, з тарифами Банку ознайомлений і згодний. Відповідачу було зрозуміло, які послуги включає обслуговування кредитної заборгованості згідно п. 1.4.2. Кредитного договору, а перелік цих послуг значно більший за перелік безоплатної інформації, яка на вимогу відповідача повинна надаватися відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, відсутні підстави для визнання нікчемною умови п.1.4.2. Кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». В подальшому відповідач погашав заборгованість за Кредитним договором відповідно до п. 2.2. Кредитного договору включно з комісією за обслуговування кредитної заборгованості, здійснюючи таким чином конклюдентні дії. У цивільному праві це дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір. Відповідач своєю поведінкою підтвердив належне отримання послуг за обслуговування кредитної заборгованості. Постановленою суддею ухвалою від 29 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так судом установлено, що 01 липня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі - Банк) та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг № 753988/4142970 /а.с.37/, на підставі якого Позичальнику, згідно з поданою ним заявою від 01 липня 2021 року відкрито поточний (картковий) рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) та видано кредитну картку MasterCardGold, а також відповідно до заяви Позичальника про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 01 липня 2021 року /а.с.29-30/ досягнуто угоди щодо встановлення кредитного ліміту (відкриття кредитної лінії) на наступних умовах: розмір кредитної лінії (кредитним ліміт) - 15 000,00 гривень; строк - 36 місяців; процентна ставка (фіксована) - 34% річних. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором 1 належним чином, що підтверджується випискою за поточним (картковим) рахунком /а.с.55-56/. Також, 01 липня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений комплексний договір № 1/4142970 /а.с.22-23/, відповідно до якого (п.1.1) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 30 000,00 гривень строком на 60 місяців - з 01 липня 2021 року до 30 червня 2026 року (включно). Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору 2 встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 15,0% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,85 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору 2 (п.1.4.2). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору 2 встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку (надалі - Рахунок погашення заборгованості). Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору 2 встановлено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту. Відповідно до заяви-анкети № 0100195-01072021-002 від 01 липня 2021 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» /а.с.28/ Позичальник прохав Банк зарахувати кредитні кошти на поточний (картковий) рахунок, відкритий на підставі Кредитного договору 1. 01 липня 2021 року позивачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, як Додаток № 1 до Комплексного договору № 1/4142970 /а.с.23, зворот - 24/. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором 2 належним чином, що підтверджується Платіжними дорученнями № 37526631-1 та № 37526631-9 від 01 липня 2021 року /а.с.25/, виписками за рахунком /а.с.47-53, 55-56/. У зв`язку з несплатою відповідачем платежів за кредитними договорами, станом на 14 лютого 2022 року Банком Позичальнику нараховано заборгованість: за Кредитним договором 1 - 16 275,50 грн, з яких строкова заборгованість 0 грн, прострочена - 15 414,01, нараховані відсотки - 201,02 грн, прострочені відсотки - 660,47 грн /а.с.10/; за Кредитним договором 2 - 34 852,69 грн, з яких 27 537,96 строкова заборгованість, 364,91 грн прострочена заборгованість, 151,14 грн нараховані відсотки, 1 668,68 грн прострочені відсотки, 855,00 грн комісія, 4 275 грн прострочена комісія /а.с.9/. 05 серпня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 /а.с.38-46/, згідно з положеннями пунктів 2 та 3 якого, з дати підписання Реєстру прав вимоги № 7 за Договір відступлення права вимоги від 14 лютого 2022 року /а.с.33-35/ та Акту приймання-передачі від 14 лютого 2022 року /а.с.36/, з урахуванням оплат позивачем Договору відступлення /а.с.15-18/, відступлено права вимоги за Кредитними договорами 1 та 2, укладеними між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] (№ портфелю 22, 71). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 18 лютого 2022 року за № 1550 позивачем відповідачу направлено поштою повідомлення про відступлення права вимоги та наявність простроченої заборгованості за Кредитним договором 1 станом на 14 лютого 2022 року в розмірі 6 308,59 грн /а.с.11, 12/. 11 червня 2024 року за № 4321 позивачем відповідачу направлено поштою вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів та комісії за Кредитним договором 1 в розмірі 68 495,43 грн /а.с.12, зворот-13, 13, зворот-14/. 11 червня 2024 року за № 4321 позивачем відповідачу направлено поштою повідомлення про відступлення права вимоги та наявність заборгованості за Кредитним договором 2 станом на 11 червня 2024 року в розмірі 28 620,43 грн /а.с.31, 32/. Станом на 11 червня 2024 року заборгованість відповідача: за Кредитним договором-1 становить 28 620,43 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 15 414,01 гривень та заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 206,42 гривень; за Кредитним договором 2 становить 68 495,43 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 27 902,87 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом - 11 522,56 гривень, заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 29 070,00 гривень, що підтверджується наданими позивачем розрахунками /а.с.9, зворот, 10, зворот/. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Так, суд приймає до уваги той факт, що позивач, як правонаступник кредитора у зобов`язаннях звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитними договорами суду не надано. надані внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором. Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд висновує, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за Кредитним договором 2, виходячи з такого. Так, положенням п.1.4.2 вищевказаного Кредитного договору передбачена сплата клієнтом (відповідачем) комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно. Вказано, що обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через Дистанційні системи, обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Однак, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 180/1434/20 (провадження № 61-9418св21) зазначено, що «оцінюючи зміст оспорюваного положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту, та зміст положень пункту 6.9.3 Загальних умов кредитування розділу 6 «Умови надання споживчих кредитів» Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» версія 13.0, чинними на час укладення оспорюваного договору, якими визначено, що послуга банку по обслуговуванню кредиту полягає у тому, що банк здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості, шляхом направлення SMS - повідомлень; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості, тощо, Верховний Суд дійшов висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5 % від суми кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним». У Постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, ВП ВС зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20). Пунктом 1.4 кредитного договору позивачці встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Розмір плати за обслуговування кредиту, визначений у п. 6 кредитного договору (у графіку щомісячних платежів), фактично стосується лише послуг з надання інформації про кредит на вимогу споживача не частіше ніж один раз на місяць, оскільки ним не передбачено надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості. Ураховуючи те, що позивачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, ВП ВС дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між позивачкою та відповідачем, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи, що позивачем у цій справі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку конкретних послуг, указаних у п. 1.4.2 і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення, які встановлюють обов`язок позичальника щомісяця сплачувати плату, в тому числі, за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), а саме зазначено, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд висновує про порушення відповідачем умов кредитних договорів та майнових прав позивача на повернення кредитів та процентів за ним, однак з урахуванням відсутності доказів на підтвердження наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) - у стягненні з відповідача заборгованості з комісії слід відмовити. При цьому суд ураховує і висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23), стороною в якій були ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов договору про встановлення комісії з текстом аналогічним тому, що розглядається у цій справі. Аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи та перевіривши правильність розрахунків заборгованості за тілами кредиту та процентами, суд висновує, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення заборгованості за простроченими кредитами, поточним кредитом, простроченими процентами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial