Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 117 299,05 грн., понесених судових витрат в розмірі 3 028 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 11.11.2020 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Е07.00212.007170755. Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 72 000 грн., зі сплатою 0,01% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, однак відповідач кредит не повернув у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, в тому числі і проценти за кредитним договором. Остання сплата відповідачем по кредитному договору здійснена 19.06.2024, отже, сума боргу відповідача за кредитом станом на 10.07.2024 становить: 117 299,05 грн., з яких: 62 785,79 грн. прострочений борг, 12,62 грн. прострочені проценти, 54 500, 64 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 117 299 грн. 05 коп. та 3 028 грн. понесених ним судових витрат. В судове засідання представник АТ «Ідея Банк» не з`явився.\~В позовній\~заяві просив\~проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.11.2020 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Е07.00212.007170755. Згідно з п.1.1.-1.4 договору банк надає позичальнику [PERSON] кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: сума кредиту 72 000 грн., процентна ставка фіксована 0,01 % річних, строк кредиту 30 місяців. Згідно з п.1.6 договору дата повернення кредиту 11.05.2023 року. Згідно з п.1.7 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 66 055,05 грн. на рахунок [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» (а.с.15). Відповідно до розрахунку, станом на 10.07.2024 за [PERSON] значиться заборгованість перед кредитором за кредитним договором № Е07.00212.007170755 від 11.11.2020 у сумі 117 299,05 грн., з яких: 62 785,79 грн. прострочений борг; 12,62 грн. заборгованість за простроченими процентами; 54 500,64 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту (а.с. 20). Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за основною сумою боргу - 62 785 грн. 79 коп. та за відсотками за користування кредитом в сумі 12 грн. 62 коп. підтверджується письмовими доказами, а саме, договором кредиту і страхування № Е07.00212.007170755 від 11.11.2020, додатком до договору №1, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, меморіальним ордером про видачу кредиту, випискою по рахунку [PERSON] (а.с.15-18), суд вважає, що зазначена заборгованість є обґрунтованою і такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 54 500,64 грн., суд виходить з наступного. Згідно з п.1.5 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно з діючими тарифами банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку:https://ideabank.ua (а.с.15). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія з обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», що узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості передбачена у п.1.5 Додатку №1 до Договору кредиту. Розмір зазначеної плати за період з 12.12.2020 по 11.05.2023 становить 73 221 грн. 90 грн. (а.с.15 на звороті). Як вбачається з п.4 Додатку №1 до Договору кредиту до платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, належать відкриття пакету послуг та плата за погашення кредиту, за що передбачена плата згідно з Тарифами Банку. При цьому, суд враховує, що умовами договору не передбачено які саме послуги входять до пакету послуг, який відкриває банк у зв`язку з укладенням кредитного договору, та не вказано яку саме плату за це передбачено згідно з Тарифами Банку. Крім того, у п.4 Додатку №1 до Договору кредиту передбачено плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,39% середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п.5 починаючи з 0% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 4,840% до 1,9399%, однак, не деталізовано, які саме послуги входять до обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пунктів 4 та 5 Додатку №1 до Договору кредиту та страхування № Е07.00212.007170755 від 11.11.2020 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 727/5461/23. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Враховуючи встановлені факти та досліджені докази, а також те, що сума плати за обслуговування кредиту є значною - 54 500, 64 грн., суд вважає, що вона не підлягає стягненню з відповідача, а тому позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № Е07.00212.007170755 від 11.11.2020 в сумі 62 798 грн. 41 коп., з яких: 62 785 грн. 79 коп. прострочений борг та 12 грн. 62 коп. прострочені відсотки. В задовленні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 621,10 грн. ((62\~798,41 грн.х100% : 117 299,05 грн.) х 3 028 грн. : 100%).

Outcome: partial