Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] до держави Україна\~в особі\~Рівненської обласної\~прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, стягнення втраченого заробітку (грошового забезпечення) та витрат на правову допомогу. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2024 року позов [PERSON] до держави Україна\~в особі\~Рівненської обласної\~прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, стягнення втраченого заробітку (грошового забезпечення) та витрат на правову допомогу задоволено повністю. Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 511 200 (п`ятсот одинадцять тисяч двісті) гривень та 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу. 17 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, яким представник позивача просить вирішити питання судових витрат, що понесені позивачем на правничу допомогу. 18 листопада 2024 року до суду надійшли заперечення представника Рівненської обласної прокуратури на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. Просить відмовити в задоволені заяви з тих підстав, що витрати не відповідають критеріям дійсності та необхідності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст.\~246\~ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які будуть понесені [PERSON] , представником позивача [PERSON] надано: договір №11 про надання правничої допомоги від 01 січня 2024 року, додаткові угоди № 1, 2 до договору про надання правової допомоги від 01 січня 2024 року, оригінал квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №59 від 15 лютого 2424 року (ТВБВ 10017/0164) про сплату грошових коштів до Договору №11 про надання правничої допомоги формі представництва від 01 січня 2024 року у Рівненському міському суді Рівненської області, додаток № 2 - звіт про виконання Договору №11 про надання правової допомоги у формі представництва від 15 жовтня 2024 року. 01 січня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська контора Цуняка» та позивачем [PERSON] , було укладено договір про надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~j За умовами пункту 2.4 укладеного договору Адвокату надається право на вчинення будь-яких процесуальних дій у зв`язку із наданням правничої допомоги у справі про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~досудове розслідування,\~прокуратури або\~суду,\~стягнення втраченого\~заробітку (грошового\~забезпечення)\~та витрат\~на правову\~допомогув Рівненському міському суді Рівненської області. Як зазначено у заяві, у межах укладеного договору та на його підставі, повноваження по наданню правової допомоги [PERSON] покладені на адвоката Цуняка В.Й., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю cepії РН №87 від 24 листопада 2014 року. На виконання взятих на себе зобов`язань адвокатом об`єднання було забезпечено правовий супровід вказаної справи при розгляді її Рівненським міським судом Рівненської області та надано Клієнту комплекс правничої допомоги, обсяг якої зазначено в звіті про виконання договору про надання правничої допомоги адвокатом від 15 жовтня 2024 року. Відповідно до висновку, що зроблений Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Як вбачається\~з оригіналу\~квитанції до\~платіжної інструкції\~на переказ\~готівки №59\~від 15\~лютого 2424\~року (ТВБВ\~10017/0164)\~про сплату\~грошових коштів\~до Договору\~№11\~про надання\~правничої допомоги\~формі представництва\~від 01\~січня 2024\~року у\~Рівненському міському\~суді Рівненської\~обл. [PERSON] були сплачені грошові кошти в розмірі 15000 грн., призначення платежу договір №11 про надання правничої допомоги у формі представництва від 01 січня 2024 року у Рівненському міському суді Рівненської обл. Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved