Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У серпні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Тимошенко Андрій Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець Виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису, вчиненого 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною та зареєстрованим у реєстрі за № 23247, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Тимошенко\~А.В. посилається на порушення процедури вчинення виконавчих написів, в тому числі і без документів, які свідчать про безспірність заборгованості, тобто що оскаржуваний виконавчий напис вчинено без належних правових підстав та з порушенням законодавства, що регулює порядок вчинення нотаріусами України виконавчих написів. Позивач, своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. Представник позивача, своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов просив задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс», своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, відзиву до суду не надавав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, який своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, а також письмових пояснень до суду не надавав. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, який своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, а також письмових пояснень до суду не надавав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, а також інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 23247, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Договором позики № 165/60811507 від 30.04.2019, укладеним з Товариством з обмеженню відповідальністю «Партнер Фінанс», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» заборгованість за Договором позики № 165/60811507 від 30.04.2019. Строк платежу за Договором позики № 165/60811507 від 30.04.2019 настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.05.2019 по 07.06.2021. Сума заборгованості складає 11400,00 грн., що складається з 5000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1400,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5000,00 грн. строкова заборгованість за нарахованою пенею. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Партнер Фінанс» складає 12250,00 грн. 14.09.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66816511 про примусове виконання виконавчого напису №\~23247, виданого 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Партнер Фінанс» заборгованість в розмірі 12250,00 грн. У позовній заяві представником позивача зазначено, що він не погоджується з безспірністю вимог стягувача та, крім того, вважає, що нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Зважаючи на це суд вважає, що грошові зобов`язання, щодо яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, не можуть вважатися безспірними. За загальним правилом, який визначено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Вказана постанова була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду та постановою від 20.06.2018 залишена в силі. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» станом на 16.06.2021 - дату вчинення спірного виконавчого напису - для одержання виконавчого напису нотаріусу мали бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зазначені вимоги не були додержані нотаріусом, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі Договору позики №\~165/60811507 від 30.04.2019, який не був нотаріально посвідченим. Окрім того, згідно з правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17, суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять доказів безспірності боргу позивача, відповідачем не спростовані доводи позивача та не надано належних доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано копію Договору про надання правничої допомоги від 21.05.2024, згідно якого правова допомога [PERSON] надавалась адвокатом Тимошенком А.В. Згідно з копією розрахунку вартості юридичних послуг від 31.07.2024 та копії акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 31.07.2024, адвокатом Тимошенком А.В. надано наступні послуги: консультаційна допомога 1000 грн.; складання адвокатського запиту 1000 грн.; складання позову, його підготовка для подачі до суду 3000 грн.; складання заяви про забезпечення позову 2000 грн.; супровід судового розгляду 2000 грн., загальна вартість яких склала 9000 грн. Розмір фактично понесених витрат клієнтом у сумі 9000,00 грн. підтверджується копією прибуткового касового ордеру від 31.07.2024. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1453,44\~грн. (968,96 грн. за подання до суду позовної заяви + 484,48 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved