Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

18.04.2024 року ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПАТ «Українська кредитна спілка» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7458с від 13.08.2012 року. На виконання умов вказаного кредитного договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 6000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців, з 13.08.2012 року по 13.08.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди від 18.04.2013 року до кредитного договору № 7458с від 13.08.2012 року відповідачу [PERSON] додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн. строком на 12 місяців з 18.04.2013 року по 18.04.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди № 2 від 10.07.2013 року до кредитного договору № 7458с від 13.08.2012 року відповідачу [PERSON] додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. строком на 12 місяців з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди № 3 від 12.11.2013 року до кредитного договору № 7458с від 13.08.2012 року відповідачу [PERSON] додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 4200,00 грн. строком на 12 місяців з 12.11.2013 року по 12.11.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. Між ПрАТ «Українська Страхова Компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договори добровільного страхування кредитів № 24 від 03.09.2012 року, № 9 від 07.05.2013 року, № 16 від 01.08.2013 року та № 26 від 02.12.2013 року Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами належним чином не виконував, передбачені кредитним договором та додатковими угодами щомісячні платежі не сплачував. Позивачем на підставі заяви № 1242 від 07.09.2021 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 729кр від 08.09.2021р. та відповідно здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30019,67 грн. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору обов`язки, до нього перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Українська страхова компанія» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 30019,67 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання на 28.08.2024 року на 10 год. 00 хв. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2024 року призначено судове засідання на 05.12.2024 року на 10 год. 00 хв. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7458с від 13.08.2012 року. На виконання умов вказаного Кредитного договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 6000,00 грн. строком на 12 місяців, з 13.08.2012 року по 13.08.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди № 2 від 10.07.2013 року до кредитного договору № 7458с від 13.08.2012 року відповідачу [PERSON] додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. строком на 12 місяців з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На підставі додаткової угоди № 3 від 12.11.2013 року до кредитного договору № 7458с від 13.08.2012 року відповідачу [PERSON] додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 4200,00 грн. строком на 12 місяців з 12.11.2013 року по 12.11.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. Перерахування позивачем відповідачеві визначеної кредитним договором та додатковими угодами суми грошових коштів підтверджується належним чином засвідченими копіями платіжних доручень № 13120 від 13.08.2012, № 19997 від 18.04.2013, № 22407 від 10.07.2013 та № 26170 від 12.11.2013 з відміткою банку про проведення платежу. З метою страхування кредитних ризиків, між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» були укладені договори добровільного страхування кредитів № 24 від 03.09.2012 року, № 9 від 07.05.2013 року, № 16 від 01.08.2013 року та № 26 від 02.12.2013 року, предметом яких є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно з п.1.3 згаданого вище договору добровільного страхування кредитів, страховик (ПрАТ «Українська страхова компанія») здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та страхувальником (КС «Українська кредитна спілка»), згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем. Підпунктом 2.1.1 договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором, протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 7458с від 13.08.2012 року та додатковими угодами від 18.04.2013 року, 10.07.2013 року, 12.11.2013 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором та додатковими угодами щомісячні платежі не здійснював (доказів зворотного суду представлено не було). Відповідно до ч. 1\~ст. 16\~Закону України «Про страхування»\~договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Зазначена норма кореспондується з положеннями\~ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування»\~страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону\~передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»\~визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та фізичною особою щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування. Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. На виконання п. 5.1 договорів добровільного страхування кредитів № 24 від 03.09.2012 року, № 9 від 07.05.2013 року, № 16 від 01.08.2013 року та № 26 від 02.12.2013 року, КС «Українська кредитна спілка» направила на адресу позивача (ПрАТ «Українська страхова компанія») заяву № 1242 від 07.09.2021 про виплату страхового відшкодування. Позивачем на підставі вищезазначеної заяви був складений страховий акт № 729кр від 08.09.2021 про страховий випадок та 08.09.2021 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30019,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1317 від 08.09.2021 з відміткою банку про проведення платежу. Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами договорів добровільного страхування кредитів № 24 від 03.09.2012 року, № 9 від 07.05.2013 року, № 16 від 01.08.2013 року та № 26 від 02.12.2013 року обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Як встановлено судом, ПрАТ «Українська страхова компанія» (страховик) виплатило страхувальнику страхове відшкодування та звернулося до [PERSON] з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування. З урахуванням положень\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування», якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія», виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування КС «Українська кредитна спілка», отримало від останнього права кредитора до [PERSON] КС «Українська кредитна спілка» реалізувало своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», оскільки за договором страхування (Закону України «Про страхування») останнє надало згоду на прийняття обов`язку сторони боржника у деліктному зобов`язанні, якщо воно виникне. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК), але не навпаки. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією. Відповідно до\~ст. 262 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Тобто страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія», виконавши свої зобов`язання за договорами страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 30019,67 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків підлягають задоволенню. Також відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн..

Outcome: approved