Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 21.11.2024 р. у задоволенні позову Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України про визнання незаконним розпорядження та скасування розпорядження райдержадміністрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку відмовлено повністю. Під час розгляду справи за відповідним позовом та до закінчення судових дебатів у справі, представник відповідача [PERSON] адвокат Грєкова Н.П. 21.11.2024 р. зробила заяву про те, що після ухвалення рішення суду нею будуть подані докази на підтвердження понесених відповідачем [PERSON] розміру судових витрат. 26.11.2024 р. представником відповідача Грєковою Н.П. через систему «Електронний суд» подано до Кілійського районного суду Одеської області відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення суду з доказами на підтвердження понесених судових витрат. Так, у відповідній заяві представник відповідача вказує, що відповідачем [PERSON] при розгляді справи були понесені витрати на правничу допомогу та проведення експертизи судовим експертом разом у сумі 38068 грн, у зв`язку з чим представник відповідача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути вказану суму понесених відповідачем судових витрат з особи, якій відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою судді від 28.11.2024 р. призначено судове засідання для розгляду заяви представника відповідача на 15-ту годину 09.12.2024 р. з викликом представника відповідача Грєкової Н.П. та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури. На призначену дату розгляду заяви прокурор в судове засідання не з`явися. Відповідно до положень ст. 246, ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з цим судом ухвалено проводити розгляд заяви представника відповідача за відсутності прокурора. Представник відповідача Грєкова Н.П. в судовому засіданні надала суду для дослідження та долучення до матеріалів справи акт приймання наданих послуг за договором № 0005 від 30.01.2024 р., згідно якого вартість наданих відповідачу послуг за відповідним договором становить 32000 гривень. При цьому, як пояснив представник відповідача, вказаний акт через технічний збій не було приєднано до заяви про ухвалення додаткового рішення в якості відповідного додатку. Представник відповідача зазначає, що перелік та розмір наданих нею послуг за договором відповідачу у вказаному акті зазначений з необхідною деталізацією та підтверджує розмір витрат, які відповідач має понести у зв`язку з виникненням у нього обов`язку потягом 30 днів сплатити вартість наданих послуг з моменту виставлення рахунку про їх оплату, що було здійснено 26.11.2024 р. У зв`язку\~з цим\~представник відповідача\~просила суд\~ухвалити додаткове\~рішення,\~яким \~стягнути з\~прокуратури понесені відповідачем витрати на правничу допомогу та проведення експертизи судовим експертом разом у сумі 38068 гривень. Заслухавши представника відповідача, надавши оцінку доданим до заяви письмовим доказам, а також проаналізувавши релевантні положення законодавства, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1-2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.\~3\~ст.\~141\~ ЦПК України,\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. А відповідно до ч. 8 вказаної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо \~судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 3-5 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Представником відповідача в якості доказів понесення відповідних судових витрат у заяві вказано: договір про надання правничої допомоги та додаткову угоду до нього; акт виконаних робіт, рахунок за проведення земельно-технічної експертизи та квитанцію про оплату послуг з проведення земельно-технічної експертизи. Однак в додатку до заяви був відсутній акт виконаних робіт, на який посилається представник відповідача. Такий акт наданий суду представником відповідача безпосередньо в судовому засіданні 09.12.2024 р., тобто з пропуском 5-денного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК Країни, який обчислюється з дати ухвалення судового рішення, тобто 21.11.2024 р. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про прокуратуру» фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку, а Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора. За змістом ч. 3 ст. 10 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів визначають мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів з урахуванням вимог щодо формування єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів і одержувачів бюджетних коштів та даних такого реєстру. За відомостями з Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, Одеська обласна прокуратура є розпорядником бюджетних коштів, визначеним Офісом Генерального прокурора. За таких обставин, з огляду на те, що з договору про надання правничої допомоги № 0005 від 30.01.2024 р. неможливо встановити обсяг наданої адвокатом правої допомоги та її вартість, що має бути визначена саме актом про надання правової допомоги виходячи з положень п.п. 2.4.-2.5. відповідного договору про надання правничої допомоги, враховуючи, що акт виконаних робіт поданий з пропуском встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку на його подання як доказу підтвердження понесених судових витрат, і доказів звернення представника відповідача до служби технічної підтримки підсистеми «Електронний суд» з приводу неможливості відправки чи помилки під час доставки відповідного акту, представником відповідача суду не надано, а додаткова угода до договору про надання правничої допомоги датована 26.01.2024 р., тобто до дати укладення самого договору від 30.01.2024 р., суд дійшов висновку, що представником відповідача підтверджено лише витрати у розмірі 6058,20 гривень, що пов`язані із залученням відповідачем експерта, які мають бути присуджені до стягнення, у зв`язку з чим заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, а відповідну суму понесених відповідачем витрат слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної прокуратури, як розпорядника відповідних бюджетних коштів.

Outcome: partial