Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,57 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №3147 від 25.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді за №17. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] \~померла матір\~позивачки [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого,\~увійшло право\~на земельну\~частку (пай)\~на території\~Сидорівської сільської\~ради,\~площею 2,57\~умовних кадастрових\~гектари,\~належне померлій\~згідно Сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~Серія ЛВ\~№3147\~від 25.04.1997.\~ [PERSON] була\~зареєстрована в\~с.\~Сулятичі Жидачівського\~району Львівської\~області,\~однак фактично\~проживала в\~м.\~Дрогобич у\~своєї дочки\~ [PERSON] до\~дня своєї\~смерті,\~що наступила\~ [INFO] .\~У виконкомі\~Сидорівської сільської\~ради посвідчено\~заповіт [PERSON] \~в користь\~дочки [PERSON] ,\~зареєстрований 02.11.1993\~в реєстрі\~за №15.\~У визначений\~законом термін\~позивака звернулася\~в Жидачівську\~державну нотаріальну\~контору із\~заявою про\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~внаслідок чого\~нотаріусом заведено\~спадкову справу №169, а 14.10.1994 позивачці видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом відносно\~житлового будинку\~разом з\~господарськими будівлями,\~що знаходяться\~в [ADDRESS] ,\~що належали\~померлій і\~входили у\~склад спадщини. 30.09.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] відносно земельної частки (паю), однак нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради Стрийського (Жидачівського) району, що належала померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення стосовно предмета позовної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.21), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.28). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення стосовно предмета позовної заяви (а.с.22). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у праві та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.15-16). Ухвалою підготовчого засідання від 12.11.2024 закрито підготовче провадження у справі і призначено до судового розгляду по суті (а.с.24). Ухвалою судового засідання від 11.12.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.29). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію інших учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. За змістом заповіту від 02.11.1993, складеного у Сидорівській сільській раді, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] у м. Дрогобич Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 30.11.1993 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.10.1994, зареєстрованого у реєстрі за №169, спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із житлового будинку (а.с.9). Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.05.2024 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,57 умовних кадастрових гектари на території Сидорівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №3147 зареєстрований 25.04.1997 за №17, виданий на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248 (а.с.10). Постановою завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори від 30.09.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статті 5, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Сидорівської сільської ради, відповідно до Сертифіката серії ЛВ №3147, зареєстрованого 25.04.1997 за №17, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248. За життя [PERSON] 02.11.1993 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла дочці [PERSON] . [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно загадану земельну частку (пай). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею, визначеною у заповіті, та такою, яка прийняла спадщину, оскільки подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, про що свідчить видане на її ім`я відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved