Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, поданим представником [PERSON] , до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути суму заборгованості у розмірі 348\~569,12 грн., з яких: заборгованість за договором позики №0731403159 у розмірі 172\~762,50 грн., заборгованість за кредитним договором №3179704282/708465 у розмірі 23\~685,00 грн., заборгованість за кредитним договором №3179704282/699073 у розмірі 2\~969,62 грн., заборгованість за кредитним договором №3179704282/439378 у розмірі 26\~250,00 грн., заборгованість за кредитним договором №03268-07/2021 у розмірі 33\~630,00 грн., заборгованість за кредитним договором №163509544 у розмірі 89\~272,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики №0731403159. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22/2, за умовами якого та відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] на суму 172\~762,50 грн., з яких: 15\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 157\~762,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 19.07.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №3179704282/708465, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалась повернути такий та сплатити проценти за користування кредитом. 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Є, за умовами якого, а також відповідно до реєстру з боржників від 19.04.2022, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 23\~685,00 грн., з яких: 6\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 17\~685,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 21.06.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №2179704282/699073, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалась повернути такий та сплатити проценти за користування кредитом. 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Є, за умовами якого, а також відповідно до реєстру з боржників від 19.04.2022, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 2\~969,62 грн., з яких: 973,74 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1\~995,88 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 21.06.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем укладено кредитний договір №3179704282/439378. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г, за умовами якого та відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] на суму 26\~250,00 грн., з яких: 7\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19\~250,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 08.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №03268-07/2021, за яким відповідач отримала кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалась повернути такий та сплатити проценти за користування кредитом. 18.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18022022, відповідно до умов якого, а також згідно з реєстром боржників від 18.02.2022, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 33\~630,00 грн., з яких: 12\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21\~630,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 27.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №163509544. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до вказаного договору сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №153 від 28.09.2021 до договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №163509544. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022, за умовами якого та відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] на суму 89\~272,00 грн., з яких: 22\~000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 67\~272,00 грн. заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 23.05.2024 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить відмовити в позові повністю. Заперечення обґрунтовує тим, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факт перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами, не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами у розмірі, зазначеному у розрахунку, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеними договорами, у зв`язку із чим вважає, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості не підлягають задоволенню. 29.05.2024 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, згідно з якою представник позивача [PERSON] зазначає, що усі кредитні договори укладено між банківськими установами та відповідачем згідно з вимогами чинного законодавства, а отже позивачем доведено факт укладення [PERSON] кредитних договорів та договорів позики в електронній формі, відтак позовні вимоги є обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Крім того, умовами укладених договорів передбачено умови та строки нарахування відсотків на користування коштами. При цьому, відповідач, заперечуючи позовні вимоги, розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала власний розрахунок наявної заборгованості, клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, не заявила, доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором суду не надала. Також позивач наголошує на тому, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами, ТОВ «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Крім того, інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавців, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, Позивач зазначає, що договори факторингу, укладені між ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ ГОУФІНГОУ», ТОВ «КУ «ЄКГ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені відповідно до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 1046,\~1048, 1049 ЦК України ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 13 Закону «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~»Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~«Про електронну комерцію»). Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. 27.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено в електронному вигляді договір позики №0731403159, шляхом підписання акцепту оферти від 27.07.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0731403159 від 27.07.2021 та отримання кредиту згідно та заявки-анкети №3747871 від 27.07.2021 електронним підписом, використовуючи одноразовий ідентифікатор 619d4r. Підписуючи акцепт, позичальник погодила, що одночасно підписує паспорт споживчого кредиту та заявку-анкету на отримання кредиту та підтвердила, що вся інформація, яка міститься в ній, є точною та правдивою. За умовами укладеного договору, позикодавець отримала кредит у розмірі 15\~000,00 грн. строком на 14 днів, шляхом перерахування таких коштів кредитодавцем на її банківську картку [NUMBER] , та зобов`язалась такий повернути на порядку та умовах, визначених договором. Тип процентної ставки фіксована, становить 1,75% в день на період дії акційної пропозиції, процентна ставка, яка використовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 3,5% за кожен день від несвоєчасно сплаченої суми кредиту. Як вбачається з квитанції за сплату №99856326 від 27.07.2021, ТОВ «ІНФІНАНС» перерахувало грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн. на банківську картку позичальника [NUMBER] . Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму. 24.11.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ІНФІНАНС» укладено договір факторингу №24/11-22/2, за умовами якого, а також згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників та реєстром боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0731403159 від 27.07.2021. Крім того, 08.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №03268-07/2021, шляхом підписання такого електронним підписом позичальника, відтвореного використанням одноразового ідентифікатора W43029, за умовами якого товариство надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі 12 000,00 грн. в безготівковій формі на реквізити банківської картки, вказаної клієнтом, [NUMBER] , на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредиту становить 14 днів, до 21.07.2021, зі сплатою процентів у розмірі 638,75% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Як вбачається з інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №5733/05 від 24.05.2024, ТОВ «ФК «Інвеструм» 08.07.2021 здійснило переказ грошових коштів у розмірі 12\~000,00 грн. на банківську картку позичальника [NUMBER] за допомогою платіжного сервісу «Platon». Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу №18022022, за умовами якого, а також згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників та реєстром боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №03268-07/2021 від 08.07.2021. Також, 27.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №163509544, підписавши такий електронним підписом, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора MNV577DE, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати [PERSON] кредит на суму 22\~000,00 грн., шляхом переказу грошових коштів позичальнику, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником. Як вбачається з платіжного доручення від 27.05.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ грошових коштів у розмірі 22\~000,00 грн. на банківську картку позичальника [NUMBER] згідно з договором №163509544 від 27.05.2021. Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму. Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, викладеного в редакції згідно з додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, за умовами якого, а також згідно з реєстром прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №163509544 від 27.05.2021. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 висловлено правову позицію, що\~ст.204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Таким чином, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються вищевикладеними обставинами, встановленими в ході судового розгляду. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на спростовання факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів на умовах, що передбачені кредитним договором. Крім того відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, зазначений позивачем, а також не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. З огляду на вищевикладене та те, що відповідач допустила порушення умов укладених договорів, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики №0731403159 від 27.07.2021, кредитними договорами №03268-07/2021 від 08.07.2021 та №163509544 від 27.05.2021. Разом з тим, розглядаючи вимогу позову про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками за користування грошовими коштами за вказаними договорами у заявленому позивачем розмірі, суд виходить з наступного. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийшла до висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому, вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування договором позики №0731403159 від 27.07.2021, кредитними договорами №03268-07/2021 від 08.07.2021 та №163509544 від 27.05.2021 у відповідності до ст. 1048 ЦК України в межах строків кредитування, визначених в укладених між сторонами договорах. З огляду на наведене, сума заборгованості за відсотками за користування договором позики №0731403159 від 27.07.2021 за період з 27.07.2021 до 09.08.2021 (в межах строку кредитування визначеного договором 14 днів), становить 3\~675,00 грн.; за кредитним договором №03268-07/2021 від 08.07.2021 за період з 08.07.2021 до 21.07.2021 (в межах строку кредитування визначеного договором 14 днів), становить 2\~268,00 грн.; за кредитним договором №163509544 від 27.05.2021 за період з 27.05.2021 до 25.06.2021 (в межах строку кредитування визначеного договором 29 днів), становить 5\~423,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість за договором позики №0731403159 від 27.07.2021 у розмірі 18\~675,00 грн. (15\~000 грн. основна сума боргу, 3\~675,00 грн. заборгованість за відсотками), за кредитним договором №03268-07/2021 від 08.07.2021 у розмірі 14\~268,00 грн. (12\~000,00 грн. основна сума боргу, 2\~268,00 грн. заборгованість за відсотками), за кредитним договором №163509544 від 27.05.2021 у розмірі 27\~423,00 грн. (22\~000,00 грн. основна сума боргу, 5\~423,00 грн. заборгованість за відсотками), а всього заборгованість у розмірі 60\~366,00 грн. При вирішенні вимог позову про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами №3179704282/708465 від 19.07.2021, №3179704282/699073 від 21.06.2021 та №3179704282/439378 від 21.06.2021, суд враховує наступне. 19.07.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №3179704282/708465, підписаний позичальником електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора R54942, відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 6\~000,00 грн. у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки клієнта [NUMBER] , строком, з урахуванням укладеної додаткової угоди до договору, до 17.08.2021, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Крім того, 21.06.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №3179704282/699073, підписаний позичальником електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора R56707, відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 5\~000,00 грн. у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки клієнта [NUMBER] , строком на 15 днів, тобто до 05.07.2021, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 19.04.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу №19042022-Є, за умовами якого та згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників, реєстром боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами №3179704282/699073 від 21.06.2021, №3179704282/708465 від 19.07.2021. 21.06.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №3179704282/439378, підписаний позичальником електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора R46956, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 7\~000,00 грн. у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки клієнта [NUMBER] , строком, з урахуванням укладених додаткових угод до договору, до 23.08.2021, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 19.04.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Гоуфінгоу» укладено договір факторингу №19042022-Г, за умовами якого та згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників, реєстром боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3179704282/439378 від 21.06.2021. Як регламентовано ст.13 Закону України\~«Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України\~«Про платіжні послуги»,\~«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Положеннями ч. 2 ст. 41, ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи. Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Разом з тим, позивачем, на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за вказаними договорами не долучено документів, передбачених Законом України «Про платіжні послуги» та ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. На підтвердження наявної у відповідача заборгованості перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем надано копії кредитних договір та складені позивачем розрахунки заборгованості. При цьому, надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості. Таким чином, відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, зазначений в розрахунку, є правильним. Надані позивачем договори факторингу та витяги з реєстрів боржників до договору факторингу, які є похідними від договорів кредиту, самі по собі не є належними та допустимими доказами наявності заборгованості та її розмір за договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладеного договору позивачем не надано. За наведеного, суд вважає доводи відзиву на позовну заяву в цій частині слушними. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в цій частині позов не підлягає до задоволення. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 905,50 грн., що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 16, 512, 514, 516, 526, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: partial