Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі за текстом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] укладений кредитний договір № 289909471 (далі за текстом Договір № 289909471). Відповідно до умов Договору № 289909471 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати відповідачу кредит в розмірі кредитного ліміту на суму 6500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка допомога». Позивач вказав, що грошові кошти відповідач отримала шляхом безготівкового перерахування коштів у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відтак позивач вважає, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за Договором № 289909471 виконало в повному обсязі. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі за текстом ТОВ «Таліон плюс») укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, які вказані у відповідних Реєстрах. Крім цього, 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру прав боржників № 147 від 17.08.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 289909471. Також 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором № 289909471. На думку позивача, указані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 289909471. Станом на 18.09.2024 заборгованість [PERSON] за Договором № 289909471 становить 21877,30 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6500 грн; заборгованість за відсотками 15377,30 грн. Крім цього, 24.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі за текстом ТОВ «Гоуфінгоу») та [PERSON] укладений кредитний договір № 3086601488/440518 (далі за текстом Договір № 3086601488/440518), за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» зобов`язується надати відповідачу фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Позивач вказав, що грошові кошти відповідач отримала шляхом безготівкового перерахування коштів у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відтак позивач вважає, що ТОВ «Гоуфінгоу» свої зобов`язання за Договором № 3086601488/440518 виконало в повному обсязі. 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором № 3086601488/440518. На думку позивача, указані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 3086601488/440518. Станом на 18.09.2024 заборгованість [PERSON] за Договором № 3086601488/440518 становить 7850 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2000 грн; заборгованість за відсотками 5850 грн. Також 29.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі за текстом ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та [PERSON] укладений кредитний договір № 3086601488/701898 (далі за текстом Договір № 3086601488/701898), за умовами якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» зобов`язується надати відповідачу кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. Позивач вказав, що грошові кошти відповідач отримала шляхом безготівкового перерахування коштів у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відтак позивач вважає, що ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» свої зобов`язання за Договором № 3086601488/701898 виконало в повному обсязі. 19.04.2024 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором № 3086601488/701898. На думку позивача, указані обставини свідчать про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 3086601488/701898. Станом на 18.09.2024 заборгованість [PERSON] за Договором № 3086601488/701898 становить 13737,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3500 грн; заборгованість за відсотками 10237,50 грн. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 289909471 від 23.06.2021 у сумі 21877,30 грн, заборгованість за кредитним договором № 3086601488/440518 від 24.06.2021 у сумі 7850 грн та заборгованість за кредитним договором № 3086601488/701898 від 29.06.2021 у сумі 13737,50 грн. 07.10.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 06.11.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 06.11.2024 судове засідання відкладене на 02.12.2024 у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання 02.12.2024 представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Драган Ю.О., належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. При поданні позовної заяви представник позивача просила здійснювати розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 02.12.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, суд встановив, що 23.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] підписали Договір про надання фінансового кредиту № 289909471 (а.с. 11-13). Указаний Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на абонентський номер мобільного телефону [PERSON] , про що свідчить п. 5 Договору № 289909471. Відповідно до п. 1.1. Договору № 289909471 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати відповідачу кредит в розмірі Кредитного ліміту на суму 6500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 3900 грн одразу після укладення Договору. Кредитна лінія надається строком на 22 дні від дати отримання Кредиту Позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором (п. 1.3, 1.7 Договору № 289909471). За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1) виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% від суми Кредиту за кожний день користування ним; 2) за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 Договору з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентною ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті (п. 1.9, 1.9.1, 19.2 Договору № 289909471). Згідно з п. 1.14.1 Договору № 289909471 орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим траншем, що вказана п. 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою складає 5358,60 грн і включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 1458,60 грн та суму Кредиту у розмірі 3900 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 19368,18% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 137,40% від суми першого траншу. Підписанням цього Договору Позичальник підтвердила, що отримала від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту і Правилах (п. 4.13 Договору № 289909471). Статтею 11 Закону передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Отже, підписанням Договору № 289909471 [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 23.06.2021, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] досягнули згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням електронного підпису. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений електронний договір кредитної лінії № 289909471 від 23.06.2021. Також суд встановив, що 24.06.2021 ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] підписали Договір про надання фінансового кредиту № 3086601488/440518 (а.с. 27-28). Указаний Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на абонентський номер мобільного телефону [PERSON] , про що свідчить п. 7 Договору № 3086601488/440518. Відповідно до п. 1.1. Договору № 3086601488/440518 ТОВ «Гоуфінгоу» зобов`язується надати відповідачу фінансовий кредит в розмірі 2000 грн та на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надається строком на 27 днів, тобто до 20.07.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 1.2 Договору № № 3086601488/440518). Згідно з п. 1.3. Договору № 3086601488/440518 за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Підписанням цього Договору клієнт підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Також клієнт підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 6.8, 6.9 Договору № 3086601488/440518). Отже, підписанням Договору № 3086601488/440518 [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 24.06.2021, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Отже, ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] досягнули згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням електронного підпису. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] був укладений електронний договір про надання фінансового кредиту № 3086601488/440518 від 24.06.2021. Крім цього, суд встановив, що 29.06.2021 ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] підписали Договір про надання фінансового кредиту № 3086601488/701898 (а.с. 39). Указаний Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на абонентський номер мобільного телефону [PERSON] , про що свідчить п. 7 Договору № 3086601488/701898. Відповідно до п. 1.1. Договору № 3086601488/701898 Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надається строком на 27 днів, тобто до 25.07.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 1.2 Договору № 3086601488/701898). Згідно з п. 1.3. Договору № 3086601488/701898 за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Підписанням цього Договору клієнт підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Також клієнт підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 6.8, 6.9 Договору № 3086601488/701898). З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Отже, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] досягнули згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням електронного підпису. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] був укладений електронний договір про надання споживчого кредиту № 3086601488/701898 від 29.06.2021. Поряд з цим згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Так,\~в обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі за текстом ТОВ «Таліон плюс») укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, які вказані у відповідних Реєстрах. Крім цього, 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру прав боржників № 147 від 17.08.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до сотаннього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 289909471. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором № 289909471. Також 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором № 3086601488/440518. Крім цього, 19.04.2024 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі прав вимоги, у тому числі і право вимоги до [PERSON] за Договором № 3086601488/701898. Надаючи оцінку доводам позивача у цій частині, суд зазначає таке. Так, за правилом\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто за наведеним загальним правилом до нового кредитора переходять усі права, які належали первісному кредиторові у зобов`язанні, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу - на стороні кредитора - у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших. При цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні. Зміст зобов`язання як правовідношення визначається сукупністю певних прав та обов`язків, відповідно, у разі описаного відступлення права вимоги до нового кредитора переходять усі права, які належали первісному кредитору. У спірних правовідносинах обсяг прав визначається обсягом прав, пов`язаних із обов`язком з повернення суми кредиту і виконанням усіх похідних від цього зобов`язань. Так, з долучених до позовної заяви копій договорів факторингу № 20102022\~від 20.10.2022,\~№ 19094222-Г\~від 19.04.2022, № 19042022-Є від 19.04.2022 вбачається, що такі копії виготовлені неналежним чином, що позбавляє суд можливості належно та у повній мірі сприймати зміст цих документів, а також встановити істотні умови таких договорів. У копіях договору факторингу № 20102022\~від 20.10.2022,\~№ 19094222-Г\~від 19.04.2022, № 19042022-Є від 19.04.2022 відсутня ціна продажу прав вимоги, що відступаються, і така частина договору умисно прихована позивачем з метою неможливості встановити обсяг зобов`язань нового кредитора перед первісним кредитором щодо здійснення оплати за придбання права грошової вимоги до боржників. Також позивач надав суду копію Додаткової угоди № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 15-17), укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», не в повному обсязі, що позбавляє суд можливості належно та у повній мірі сприймати зміст цього документа, а також встановити істотні умови такої угоди, в тому числі зобов`язання нового кредитора перед первісним кредитором щодо здійснення оплати за придбання права грошової вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за Договором № 289909471. При цьому сам Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 суду не наданий, у зв`язку з чим позивач не довів суду, що такий правочин взагалі був укладений. Так само суд позбавлений можливості встановити, чи містить Додаткова угода № 26 умови, якими визначається, що предметом додаткової угоди до договору факторингу серед іншого є і право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд зауважує, що Додаткова угода № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 укладена між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 31.12.2020, тобто раніше, ніж ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 289909471 від 23.06.2021. За таких підстав суд відхиляє указані докази з підстав їх недопустимості та не приймає такі докази до розгляду. При цьому\~надані суду\~витяг з\~реєстру прав\~вимоги №\~2\~до Договору\~факторингу №\~20102022\~від 20.10.2022,\~ витяг\~з реєстру\~боржників \~до Договору\~факторингу №\~19042022-Г\~від 19.04.2022\~та витяг\~з реєстру\~боржників до\~Договору факторингу\~№ 19042022-Є\~від 19.04.2022 не засвідчують перехід права вимоги до [PERSON] за Договором\~№ 289909471\~від 23.06.2021,\~Договором №\~3086601488/440518\~від 24.06.2021\~та за\~Договором №\~3086601488701898\~від 29.06.2021 від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки, як зазначив суд вище, суд позбавлений можливості дослідити зміст договорів факторингу. Крім цього, Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 зазначив, що предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Разом з тим позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Таліон плюс» кошти за передані права вимоги за Договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022 у цілому та за реєстром прав вимоги зокрема. Платіжний документ банківської установи, який би засвідчував факт безготівкового перерахування грошових коштів, суду не наданий. Так само не надані позивачем і такі ж докази сплати за Договорами факторингу № 19042022-Г та № 19042022-Є від 19.04.2022. Указані обставини свідчать про те, що позивач не довів належними та достатніми доказами, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 289909471 від 23.06.2021, договором № 3086601488/440518 від 24.06.2021 та за договором № 3086601488701898 від 29.06.2021. Більше того позивач не надав докази того, що після укладення зазначених вище договорів факторингу були виконані вимоги ст. 1082 ЦК України та відповідач отримав письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні була визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. При цьому сам по собі факт укладення договору факторингу не створює для відповідача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у договорі. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора відповідач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги, а новий кредитор зобов`язаний надати докази існування боргу саме у такому розмірі, про стягнення якого заявлено відповідну вимогу. Крім цього, доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Проте у матеріалах даної справи виписки з карткових рахунків відповідача відсутні. Будь-яких інших первинних документів на підтвердження здійснення між сторонами господарських операцій, зокрема перерахунку фінансовими установами кредитних коштів та використання цих коштів відповідачем, позивач не надав. Посилання позивача\~на наявність\~роздрукованого розрахунку\~заборгованості за\~кредитними договорами як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, умови кредитування\~тощо є внутрішніми документами юридичної особи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити обставини видачі кредиту та його розміру, а також розмір заборгованості по кредиту та правильність його визначення. Більше того розрахунок заборгованості за договором № 289909471 від 23.06.2021 складений за період з 06.03.2023 до 31.08.2024 і станом на початкову дату розрахунку вже вказаний розмір заборгованості 21877,30 грн. Разом з тим первинний розрахунок, з якого можливо встановити, яким чином та за який період виникла заборгованість у сумі 21877,30 грн, позивач суду не надав. Так само розрахунок заборгованості за договором № 3086601488/440518 від 24.06.2021 складений за період з 19.04.2022 до 31.08.2024 і станом на початкову дату розрахунку вже вказаний розмір заборгованості 7850 грн та відсутній первинний розрахунок, з якого можливо встановити, яким чином та за який період виникла заборгованість у зазначеному розмірі. Також і розрахунок заборгованості за договором № 3086601488/701898 від 29.06.2021 складений за період з 19.04.2022 до 31.08.2024 і станом на початкову дату розрахунку вже вказаний розмір заборгованості 13737,50 грн та відсутній первинний розрахунок, з якого можливо встановити, яким чином та за який період виникла заборгованість у зазначеному розмірі. Відтак позивач не довів належними та достатніми доказами, що зазначена позивачем заборгованість дійсно має місце та що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитних договорів № 289909471 від 23.06.2021, № 3086601488/440518 від 24.06.2021 та № 3086601488701898 від 29.06.2021. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 81909 від 17.09.2024 (а.с. 9). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed