Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою представника представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» директора Кашпур Максима Леонідовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди з правом викупу №1144211220007 від 20.12.2021 року у розмірі 40678 грн. 56 коп.. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовну заяву мотивує тим, що 20 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»\~та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144211220007, у порядку, визначеному\~ЦК України\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, орендодавець надав відповідачу в строкове платне володіння та користування майно, а саме: кухонну плиту Coocker combi Gorenje K5121WH, аудіо систему Audio/sp Trust Caro Max Powerful Bluetooth Speaker Camo з подальшим переходом права власності на зазначене майно до відповідача. Вартість майна при його викупі за 24 місяці складатиме 33072 грн. 00 коп., строк оренди - 24місяці, щомісячний платіж за договором 1378 грн. 00 коп. Сплата орендної плати здійснюється орендарем 20-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, днем внесення останнього платежу є 20 грудня 2023 року. Позивач вказував, що орендодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав у користування майно, натомість відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконує, та не вносить орендні платежі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 40678 грн. 56 коп., і складається із: заборгованості за простроченими орендними платежами - 30316 грн. 00 коп., заборгованості за пенею - 10362 грн. 56 коп.. 03 липня 2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передало ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним договором оренди, зокрема і до [PERSON] в сумі 40678 грн. 56 коп.. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором оренди від 20 грудня 2021 року, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 40678 грн. 56 коп.. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд дійшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. В судове засідання 29 листопада 2024 року: представник позивача не з`явився, при цьому одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує; відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив у встановлений судом строк не подав. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: 20 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»\~та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144211220007, у порядку, визначеному\~ЦК України\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, орендодавець надав відповідачу в строкове платне володіння та користування майно, а саме: кухонну плиту Coocker combi Gorenje K5121WH, аудіо систему Audio/sp Trust Caro Max Powerful Bluetooth Speaker Camo з подальшим переходом права власності на зазначене майно до відповідача. Вартість майна при його викупі за 24 місяці складатиме 33072 грн. 00 коп., строк оренди 24 місяці, щомісячний платіж за договором 1378 грн. 00 коп. Сплата орендної плати здійснюється орендарем 20-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, днем внесення останнього платежу є 20 грудня 2023 року. Позивач вказував, що орендодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав у користування майно, натомість відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконує, та не вносить орендні платежі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 40678 грн. 56 коп., і складається із: заборгованості за простроченими орендними платежами - 30316 грн. 00 коп., заборгованості за пенею - 10362 грн. 56 коп.. 03 липня 2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передало ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним договором оренди, зокрема і до [PERSON] в сумі 40678 грн. 56 коп.. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~ст. 208 ЦК України\~у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу\~(які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). За нормою\~статті 626ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У свою чергу, відповідно до Договору встановлено дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до положення ч. 1 ст.\~759\~ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. У відповідності до ч. 1 та ч. 5 ст.\~762\~ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIIIвід 03вересня 2015року(далі Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закон №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1статті 3 Закону № 675-VIII. Нормою статті 639\~ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.526, 610, 611, 625\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач після укладання договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Перевіривши поданий розрахунок позовних вимог з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає, що вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України\~відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ТОВ «Бізнес позика» сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved