Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідачів упущену вигоду в розмірі 20293,66 грн. та судові витрати. Позов мотивує тим, що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності Львівської міської територіальної громади, не належить до житлового фонду будинку по [ADDRESS] , є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, знаходилося в оренді у [PERSON] згідно договору оренди Л-3144-5 від 29.07.2005 року. Цільове призначення об`єкта оренди творча майстерня. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20.02.2018 року у справі №463/2168/17 орендаря було зобов`язано повернути об`єкт оренди шляхом виселення. Приміщення було здано орендарем за актом державного виконавця від 02.04.2019 року та опечатано і зачинено ЛКП «Господар». Згідно ухвали Львівської міської ради №6587 від 07.09.2020 року приміщення було внесено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2020 році шляхом проведення аукціону. Актом обстеження від 24.12.2020 року даного нежитлового приміщення було встановлено, що таке використовується співвласниками квартири [ADDRESS] цього будинку, а саме відповідачами, без наявних правових підстав. У зв`язку з відсутністю доступу службових осіб до даного приміщення, проведення аукціону було відкладено до звільнення приміщення. 12.10.2021 року приміщення було звільнено шляхом зварювання вхідних дверей комісією позивача. Таким чином, приміщення неправомірно використовувалось відповідачами з 24.12.2020р. по 12.10.2021р., без плати за оренду та експлуатаційних внесків. При спробі звільнити приміщення відповідачі намагалися цьому перешкоджати, викликали поліцію. Відтак, враховуючи балансову вартість об`єкта оренди надану ЛКП «Господар», виникла заборгованість за цей період на загальну суму 20293,66грн., яку просить стягнути з відповідачів. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, викладених у ньому. Просила позов задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , знаходилося в оренді у [PERSON] згідно договору оренди Л-3144-5 від 29.07.2005 року. Цільове призначення об`єкта оренди творча майстерня. На підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20.02.2018 року у справі №463/2168/17 орендарем [PERSON] було повернуто об`єкт оренди, що підтверджується актом державного виконавця від 02.04.2019 року, а приміщення та опечатано і зачинено ЛКП «Господар», що підтверджується листом Личаківської районної адміністрації ЛМР №33-вих-83641 від 16.09.2021 р. Ухвалою Львівської міської ради №6587 від 07.09.2020 року «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності територіальної громади м.Львова, які підлягають приватизації у 2020 році способом аукціону, нежитлових приміщень на [ADDRESS] , дане приміщення було внесено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2020 році шляхом проведення аукціону. Згідно з актом обстеження від 24.12.2020 року даного нежитлового приміщення, комісією майстрів виробничої дільниці ЛКП «Господар» було встановлено, що таке самовільно використовується співвласниками квартири [ADDRESS] цього будинку, а саме відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , без наявних правових підстав. У зв`язку з чим, згідно поясненнями представника позивача та актом №606-4 п/21 від 12.10.2021р. Управління комунальної власності Львівської міської ради, 12.10.2021 року комісією у складі представника позивача, заступника директора та представників ЛКП «Господар», представників Національної поліції України та мешканців будинку [ADDRESS] , приміщення було вивільнено шляхом зварювання вхідних дверей. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2021 року, дане приміщення перебуває у комунальній власності Львівської міської ради. З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що дане нежитлове приміщення неправомірно використовувалось відповідачами з 24.12.2020р. по 12.10.2021р. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Постановою Верховного Суду України від 23 жовтня 2019 року у справі №909/190/18 встановлено, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідні наступні юридичні відповідності: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Позивач, вимагаючи відшкодування збитків, повинен довести три перші умови відповідальності, зокрема факт протиправної поведінки відповіді, розмір збитків, причинний зв`язок між ними. Вина боржника у пошкодженні презюмується та не підлягає доводженню позивачем; вашій вині доводить особа, яка завдала шкоди. Таким чином, внаслідок протиправної поведінки відповідачів, а саме безоплатного використання приміщення комунальної форми власності, до бюджету позивача не надійшли кошти, які могли б бути отримані позивачем у зв`язку з передачею приміщення в оренду. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. З розрахунку розміру завданих збитків, поданих позивачем, вбачається, що такий складає 20293,66грн. З огляду на те, що відповідачами не надано іншого розрахунку суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Таким чином, суд дійшов висновку, що вказану суму слід стягнути з відповідачів солідарно. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача налужить стягнути судовий збір в розмірі по 378,33 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved