Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою\~про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що\~\~ [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яка складається з частки квартири [ADDRESS] ; квартири (або її частки) [ADDRESS] ; грошових коштів, що знаходяться на рахунках в будь-яких банківських установах, відкритих на ім`я померлої. Вона є донькою померлої [PERSON] . Ще за життя, її мати склала заповіт, в якому заповідала їй та її рідній сестрі [PERSON] в рівних частках все своє майно. Після смерті [PERSON] , 26.09.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним-Сандомирським Л.О. відкрито спадкову справу за № 25/2023. У визначеному законом порядку та строк вона прийняла спадщину від своєї померлої матері [PERSON] . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона у визначеному законом порядку та строки звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіна-Гандомирського Л.О. із відповідною заявою. Однак, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіна-Сандомирського Л.О. від 02.02.2024року, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з тих підстав, що у заповіті допущена помилка, а саме існує розбіжність її прізвища, яке зазначено у паспорті та заповіті, а саме замість правильного написання прізвища за паспортом, як « [PERSON] », у заповіті невірно зазначено прізвище, як « [PERSON] ». У зв`язку з такими обставинами, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй заповіту від 05.03.2014 р. Встановлення цього юридичного факту їй необхідно для оформлення спадщини після померлої матері. Неможливість вирішення даного питання в іншому порядку, а ніж судовому обумовлена смертю заповідача, в зв`язку чим неможливо внести виправлення до заповіту. Просить встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 05.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., зареєстровано в реєстрі за № 353 на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2024 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] надала заяву в якій вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, розглядати справу без її участі. Заінтересована особа\~ [PERSON] надала заяву по розгляд справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі, не заперечує проти задоволення встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради, [PERSON] , надала суду пояснення, згідно яких метою звернення [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 02.02.2024 р. заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через наявність розбіжностей у написанні її прізвища в заповіті. Крім того, із заповіту вбачається наявність ще одного спадкоємця, який не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отже вважає, що встановлення зазначеного факту передбачає вирішення у подальшому спору про право на спадкове майно, а тому не підлягає розгляду в окремому провадженні. Ураховуючи вищевикладене, просить відмовити [PERSON] в задоволенні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення в повному обсязі. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами\~ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що\~\~згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.11.1975 р. Будинком Щастя Жовтневого району м.Дніпропетровська, актовий запис №3052, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.12.1998 р., прізвище заявника [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Згідно заповіту, посвідченого 05.03.2014 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., №353, зареєстрованого у Спадковому реєстрі №55815043, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй частку квартири [ADDRESS] , належну їй на праві власності квартиру (або її частку) [ADDRESS] , грошові кошти, що знаходяться на рахунках в будь-яких банківських установах, відкритих на її ім`я, в рівних частках своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-5, 6). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, повторно виданого 30.07.2024 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №265, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.08.1998 р. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.04.2014 р. відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №2710, [PERSON] померла [INFO] у віці 65 років (а.с.12). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2024 р. №36/02-31, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіна-Сандомирського Л.О., відмовлено у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , [INFO] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: 1/8 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/12 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; частку грошових коштів, що містяться на рахунках в АТ «УкрСіббанк», тому що присутні розбіжності між прізвищем зазначеним у заповіті та у паспорті особи, що звернулась із проханням видати свідоцтво про спадщину за заповітом (а.с.13-14). Наведені факти, документи і у тому числі на спадкові квартири та грошові кошти, родинні відносини, заповіт від 05.03.2014 р. за реєстровим №353 на ім`я [PERSON] , тощо підтверджують, що при складанні заповіту 05.03.2014 року за реєстровим №353 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. була допущена помилка при написанні прізвища спадкоємця\~« [PERSON] » замість « [PERSON] ». Невідповідність написання прізвища заявника в заповіті та паспорті заявника створює перешкоди в оформленні ним спадщини. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадщини. Спір про право в даних правовідносинах відсутній, так як інших спадкоємців за заповітом не має. Згідно з ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1242 ЦК України\~заповідач може обумовити виникнення права на спадкування у особи, яка призначена у заповіті, наявністю певної умови, як пов`язаної, так і не пов`язаної з її поведінкою (наявність інших спадкоємців, проживання у певному місці, народження дитини, здобуття освіти тощо). Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. За\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. На підставі п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати суд залишає за заявником.

Outcome: approved