Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

17.09.2024 у зазначеній справі постановлено рішення, яким позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 1002051320701 від 21.12.2021 року в загальному розмірі 64133,35 грн., яка складається з 64122,14 грн - заборгованість за кредитом; 11,21 грн - заборгованість за процентами. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1616,94 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. 26.09.2024 до Фрунзенського районного суду м. Харкова звернувся представник відповідача - адвокат Цокало Тетяна Михайлівна з клопотанням про стягнення на користь відповідача понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи, на надання правової допомоги адвокатом у розмірі 3325,00 грн. Заяву обґрунтовано тим, що у зв`язку з тим, що судом було задоволено позов частково в розмірі 66,75 % від позовних вимог, від сторони позивача не надходило клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, тому сторона відповідача прохає ухвалити додаткове рішення по справі, за яким стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3325,00 грн. 24.06.2024 року від представника позивача - адвоката Шумілової Н.І. надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила відхилити доводи відповідача за змістом відзиву як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того зазначила, що розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правову допомогу неспівмірний зі складністю справи та предметом позову, а тому не підлягає задоволенню у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини не явки не відомі. Відповідач та представник відповідача адвокат Цокало Т.М. в судове засідання також не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлений належним чином, 07.10.2024 надали заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі, заяву задовольнити. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши зміст поданого до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснювала адвокат Цокало Тетяна Михайлівна, з якою 23.04.2024 року було укладено договір №944 про надання правничої допомоги, яким визначена вартість послуг адвоката за надання правової допомоги в межах даної справи в суді першої інстанції. Як встановлено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Таким чином, повноваження адвоката Цокало Т.М., як представника відповідача, підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачено. Наявні у справі матеріали безперечно свідчать про те, що Цокало Т.М. брала участь у розгляді справи, як адвокат, на підставі договору про надання правничої професійної допомоги № 944 від 23.04.2024, укладеного з відповідачем [PERSON] . На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом надано договір №944 про надання правничої допомоги від 23.04.2024 року укладений між адвокатом Цокало Т.М. та клієнтом [PERSON] , акт приймання - передачі правничої допомоги №1 від 14.06.2024 р. до договору №944 про надання правничої допомоги від 23.04.2024 року, яким визначено детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого часу, гонорару, вказаний акт підписано сторонами, квитанцію №944 від 01.06.2024 р. про сплату гонорару адвокату Цокало Т.М. у розмірі 10000,00 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у вказаних вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). В своїй заяві адвокат зазначає, що У зв`язку з тим, що судом було задоволено позов частково в розмірі 66,75 % від позовних вимог, від сторони позивача не надходило клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, тому сторона відповідача прохає ухвалити додаткове рішення по справі, за яким стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3325,00 грн. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог, та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Проаналізувавши наданий представником відповідача розрахунок, суд приходить до висновку, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та витраченим ним часом на надання таких послуг. Сума в 3325,00 грн. відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заявлені до стягнення з іншої сторони судові витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, виходячи з встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача розмір витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3325,00 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для відповідача та який залучив адвоката для надання йому професійної правничої допомоги. Беручи до уваги вищевказане,

Outcome: approved