Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати відмову Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Рівненській області протиправною\~та зобов`язати\~вчинити дії\~та стягнути\~з Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~у Рівненській\~області на\~користь правонаступниці\~(спадкоємиці)\~ [PERSON] неодержану\~за життя\~спадкодавця пенсію\~в розмірі 214564,64 (двісті чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні 64 копійок у зв`язку із його смертю та залишилась недоодержаною згідно з судовим рішенням від 05.12.2022 у справі №460/34111/22. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у адміністративній справі №460/34111/22, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області (далі - ГУ ПФУ) щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до довідки ДУ ТМО МВС України по Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 07.02.2022 №2072 з обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також з урахуванням раніше проведених виплат. Судове рішення набрало законної сили та є чинним. Вищевказане судове рішення відповідач виконав не в повному обсязі, а частково. При цьому за життя померлого чоловіка позивачки ГУ ПФУ не здійснило йому виплату недоодержаної заборгованої пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2023 в загальній сумі 214 564,14 гривень. Відповідачем у рамках вказаної адміністративної справи зазначено ГУ ПФУ області. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.05.2024 виконавчим комітетом Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області. Він був пенсіонером ОВС України та перебував на обліку в ГУ ПФУ, де відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб отримував пенсію за вислугою років. У зв`язку зі смертю виплата пенсії була припинена 01.06.2024. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.06.1993, позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб. 11.06.2024 позивачка звернулася з письмовою заявою до ГУ ПФУ про виплату їй, як дружині померлого чоловіка-пенсіонера недоодержаної за судовим рішенням за його життя пенсії в сумі 214 564,14 гривень. 26.06.2024 у відповідь на заяву ГУ ПФУ своїм листом №7558-6799/С-04/8-1700/24 відмовило у виплаті позивачці як правонаступниці (спадкоємиці) неодержаної суми пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2023 в розмірі 214 564,14 грн. у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування та рекомендувало звернутися до суду про заміну стягувача. Виплату вказаної заборгованості ГУ ПФУ здійснить у разі зміни стягувача за судовим рішенням його спадкоємицею (правонаступницею) згідно з ухвали суду, тобто своїм рішенням ГУ ПФУ фактично відмовило у виплаті нарахованої за життя чоловіка-пенсіонера позивачки суми пенсії, які спадкодавцю за життя не були виплачені. Оскільки відповідач не виплачує вказані кошти дружині померлого, а також у зв`язку з відмовою адміністративного суду замінити сторону у виконавчому провадження, [PERSON] звертається до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї 03.12.2024 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача в судове засідання ніхто не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив таке. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому 12.06.1993, позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.06.1993. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 05.12.2022 в адміністративній справі №460/34111/22, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області (далі - ГУ ПФУ) щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до довідки ДУ ТМО МВС України по Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 07.02.2022 №2072 з обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також з урахуванням раніше проведених виплат. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області 26.05.2024, [PERSON] помер [INFO] . 11.06.2024 позивачка звернулася з письмовою заявою до ГУ ПФУ про виплату їй, як дружині померлого чоловіка-пенсіонера недоодержаної за судовим рішенням за його життя пенсії в сумі 214 564,14 гривень. Згідно відповіді з ГУ ПФУ від 26.06.2024, відповідач відмовив у виплаті позивачці як правонаступниці (спадкоємиці) неодержаної суми пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2023 в розмірі 214 564,14 грн, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування та рекомендувало звернутися до суду про заміну стягувача. Виплату вказаної заборгованості ГУ ПФУ здійснить у разі зміни стягувача за судовим рішенням його спадкоємицею (правонаступницею) згідно з ухвали суду, тобто своїм рішенням ГУ ПФУ фактично відмовило у виплаті нарахованої за життя чоловіка-пенсіонера позивачки суми пенсії, які спадкодавцю за життя не були виплачені. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника (спадкоємця) повернуто без розгляду. В ухвалі зазначено, що виконавчі листи по адміністративній справі 460/34111/22 за життя чоловіка позивача не видавались та виконавче провадження з виконання рішення суду не відкривалося, що унеможливлює вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження на підставі статті 379 КАС України. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами справи стверджується, що позивачка є спадкоємицею після смерті [PERSON] . За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини він належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 428/6685/19. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (ч. ч. 2, 4, 7 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень ст. 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Тому суд вважає, що право позивачки на отримання нарахованої але не виплаченої пенсії після смерті чоловіка відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивачки відсутня інша можливість захистити порушене право. На підставі викладеного вище, та враховуючи те, що позивачка, як спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію чоловіка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а дії відповідача щодо невиплати нарахованої але не виплаченої пенсії відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05\~грудня 2022\~року в\~адміністративній справі\~№460/34111/22порушують право позивачки як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області законними, обґрунтованими, такими, що знайшли підтвердження наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до приписів ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved