Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~Літинського районного\~суду Вінницької\~області із\~вказаним позовом\~до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову посилається на те, що 17.08.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №17.08.2023-100000024. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.08.2023, строком на 42 дні зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 2,1 % за один день користування кредитом. Відповідно до Договору від 17.08.2023 та квитанції про перерахунок коштів, відповідач [PERSON] 17.08.2023 отримав кошти в розмірі 4500,00 грн., тобто ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідч [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим, станом на 27.09.2023 утворилась заборгованість у розмірі 8469,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 грн та по процентам в розмірі 3969,00 грн., що порушують права та інтереси позивача. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача 8469,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 01.08.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" в судове засідання не з`явився, в матеріалах позову міститься вимога про проведення розгляду справи без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлена, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат не проживає». Також, про дату, час та місце розгляду цивільної справи відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення через офіційний веб-портал «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідач про наявність поважних причин про неприбуття суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 17.08.2023 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.01.2022-100005578 шляхом подання відповідачем заявки, підтвердження, додаток до анкети, таблицею обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 19-23). Заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 8469,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 8469,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 грн та по процентам в розмірі 3969,00 грн. підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості (а.с.24). Відповідно до копії квитанції (а.с.25) відповідачу [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 4500,00 грн. Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу Українивстановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї же статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов`язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, як вбачається із позову відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, що відповідачем не спростовано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними, відповідачем жодним чином не спростовані, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. на користь позивача.

Outcome: approved