Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнути фактично понесені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. З відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 31.05.2023. Від цього шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірванні шлюбу діти залишилися проживати з ним, відповідач весь цей час участі у їх вихованні і утриманні не приймала, тож рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 23.04.2024 з неї було стягнуто аліменти на утримання дітей. При цьому жодної допомоги своїм дітям, ні в грошовій, ні в натуральній формі відповідачка ніколи не надавала, мотивуючи це нестачею коштів. Відколи вони розлучилися, відповідач життям своїх дітей взагалі не цікавиться, контактів з ними не підтримує, участі у вихованні, розвитку і утриманні не приймає. З незрозумілих причин відповідачка не спілкується зі своїми дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає хлопчикам доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання ними освіти. Тривалість в часі такої поведінки відповідача призвело до втрати психологічно - емоційного зв`язку між нею та синами, у яких немає емоційного зв`язку з біологічною матір`ю, авторитетом у своїх дітей відповідач не користується, зацікавленості у спілкуванні з нею діти не проявляють. Хлопчики не сумують та не мають потреби у стосунках із нею. Діти проживають з ним, при цьому жіноча складова виховання дітям повністю забезпечена завдяки його матері - їх бабусі. Викладене свідчить про ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків щодо синів та є наслідком винної поведінки з її боку в наслідок свідомого нехтування своїми зобов`язаннями і є підставою для позбавлення її батьківських прав. Всі витрати і турбота про повноцінне утримання синів перебувають на ньому. Синам створено належні санітарно-гігієнічні умови проживання - світле, відремонтоване, прибране окреме житлове приміщення з достатньою температурою повітря та окремими спальними місцями. Щоденно хлопчикам необхідно збалансовано харчуватися, для чого потрібно купувати різні продукти: овочі, крупи, м`ясо, молочні вироби, хліб та фрукти. Також синів необхідно вдягати та взувати по сезону, оплачувати потреби школи, дитячого садка та розвиток здібностей. Крім того, іноді діти хворіють і йому необхідно купувати ліки, для чого також потрібні чималі кошти. Окрему статтю витрат становлять предмети для навчання та розвитку - від навчальних посібників до гаджетів. На даний час всі базові потреби синів забезпечені лише його зусиллями. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. В даному випадку, оскільки своє ставлення до синів відповідач наочно підтвердила повною відсутністю спілкування з синами протягом тривалого часу, що підтверджено відповідними довідками та характеристиками. На підтвердження доцільності позбавлення відповідача батьківських прав також надається висновок виконавчого комітету Знам`янської міської ради, як органу опіки, за вихідним № 01-40/818/1 від 10.05.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явився, представник надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Третя особа служба - у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, до суду не з`явилась, представник подала письмову заяву з проханням розглядати справу без представника, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив наступне. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.05.2023 (ЄУН 389/1224/23, провадження №2/389/212/23) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.04.2024 (ЄУН 389/957/24, провадження №2/389/241/24) з стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на кожну дитину, щомісячно, розпочавши стягнення з 25 березня 2024 року. Довідки голови квартального комітету №28 та характеристика свідчать про те, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] і до складу його сім`ї входять сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розвитком та вихованням дітей займається лише батько, мати участі у розвитку та вихованні дітей у будь-якій формі не здійснює, за місцем проживання дітей не з`являлась. Довідки ЗДО №4 «Ромашка»№2 від 21.02.2024 та ліцею імені Тараса Шевченка №4 від 12.02.2024 підтверджують, що лише тато та бабуся беруть активну участь у вихованні та навчанні хлопчиків, мати [PERSON] контакти з навчальними закладами не підтримує, успішністю не цікавиться, батьківські збори не відвідує, до садочку/школи не приводить. Відповідно до висновку виконавчого комітету Знам`янська міської ради в особі органу опіки та піклування №01-40/818 від 10.05.2024 останній, діючи в інтересах та на захист прав і свобод дітей, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.ст.3, 9 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «З та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). У п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, які знаходяться на вихованні та утриманні виключно позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини першої та другої ст.141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved