Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

У провадженні судді Запорізького районного суду Запорізької області Громової І.Б. перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Заярна Марина Анатоліївна, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (як орган опіки та піклування), [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Безугла Альона Валеріївна, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Заява вмотивована тим, що син заявника [PERSON] [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства у зв`язку із ознаками психічного розладу у вигляді сполученої субкомпенсованої гідроцефалії, мозжечкової атаксії, дизартрії важкого ступеню. У зв`язку з психічним захворюванням [PERSON] не може віддавати своїм діям звіт та керувати ними у повному обсязі, стан його психічного здоров`я не поліпшується, у зв`язку з чим він потребує постійного догляду та встановлення над ним опіки. Ухвалою суду від 17.09.2024 призначено судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 29.10.2024 від експертної установи до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 444 від 03.10.2024. Ухвалою суду від 02.12.2024 провадження у справі поновлено. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Особа, відносно якої розглядається справа [PERSON] у судовому засіданні присутній не був, судом не викликався. Представник особи, відносно якої розглядається справа, [PERSON] адвокат Безугла А.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (як орган опіки та піклування) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне. Заявник по справі [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2006, запис № 34 від 21.06.2006. Відповідно до копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 161926 від 09.07.2024, [PERSON] має групу інвалідності перша «Б», причина інвалідності інвалід з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Не може виконувати ніякі види праці, потребує стороннього догляду. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.03.1972 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», в ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними. На виконання ухвали суду Запорізькою філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» у складі комісії: лікаря спеціаліста Андрощука Н.В., судового експерта Бабіч В.В., проведено експертизу та надано до суду висновок судово-психіатричного експерта № 444 від 03.10.2024, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості внаслідок органічного ураження головного мозку (сполучена субкомпенсована гідроцефалія). Таким чином він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно зі ст. 40 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до копії Висновку до протоколу № 7 від 22.08.2024, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 30.08.2024 № 221, виконавчий комітет Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області вважає доцільним надання права на опіку матері [PERSON] , [INFO] , над сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно з приписами ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи характер цивільних правовідносин, суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що на теперішній час у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником та досліджених під час проведення психіатричної експертизи. Таким чином, всі зібрані по справі докази та їх належність, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою, встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] , [INFO] , його опікуном, тим самим задовольнивши вимоги заяви як спосіб захисту прав, інтересів заявника та заінтересованої особи. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved