Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Заявник Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона знаходиться на повному державному утриманні на правах підопічної Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату. [PERSON] безтерміново встановлена друга група інвалідності через загальне захворювання. [PERSON] встановлений діагноз шизофренія, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, нагляду та перебування у психоневрологічному будинку-інтернаті. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2014 [PERSON] визнана недієздатною. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 17.09.2015 над недієздатною [PERSON] опікуном призначено Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора закладу. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.12.2021 строк дії рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2014 про визнання [PERSON] недієздатною було продовжено до 17.12.2023. З клопотанням про продовження строку дії рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2014 про визнання [PERSON] недієздатною, заявник у строк, визначений ч. 7 ст. 300 ЦПК України, не звернутався. Враховуючи викладене, заявник просить визнати недієздатною [PERSON] . Представник заявника - [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. У судовому засіданні адвокат особи щодо якої розглядається заява [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Від представника заінтересованої особи - Пирятинської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.39, 40 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи недієздатною. Судом установлено, що відповідно до Довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААА №178299 від 03.10.2013 [PERSON] безтерміново встановлена друга група інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням (а.с. 6). Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2014 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с. 10). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 17.09.2015 над недієздатною [PERSON] опікуном призначено Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора закладу (а.с. 11-12). Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.12.2021 строк дії рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2014 про визнання [PERSON] недієздатною, було продовжено строком до 17.12.2023 (а.с. 13-14). Відповідно до виписки з Наказу № 72 по Грабарівському психоневрологічному будинку-інтернату від 10.06.2015 року, [PERSON] зараховано на всі види обслуговування і державного забезпечення на правах підопічного з 10 червня 2015 роу згідно путівки Департаменту праці та соціального захисту населення № 83 від 12.05.2015 (а.с. 8). Згідно з висновками проведеної по справі 31 липня 2024 року судово-психіатричної експертизи за № 422 [PERSON] виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді шизофренії параноїдної форми, маніоформно-параноїдний синдром, безперервний перебіг з помірно вираженим дефектом особистості. Наявний у [PERSON] хронічний, стійкий психічний розлад є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.31-33). На підставі викладеного та враховуючи ті обставини, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд уважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого, психічного розладу внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно довідки вартість експертизи становить 6180грн 36коп (а.с. 34). Отже судові витрати за проведення експертизи слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved