Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

03.10.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК«ЄАПБ») Москаленко М.С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначено наступне. 12.02.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №350431001. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції факторингу. Відповідно до Реєстру боржників №130 від 20.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №350431001. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача у сумі 36\~632,10 грн., з яких: 10\~300,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 26\~332,10 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит у строки, передбачені Кредитним договором. У разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором у загальній сумі 36\~632,10 грн., та понесені судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2024, відкрито провадження у вказаній цивільній справі, у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві наявна заява, в якій просив суд розглянути вказану справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, заяви про відкладення розгляду справи не подавалися. У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Звертаючись до\~суду з\~цим позовом,\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~на обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилалося\~на те,\~що 12\~лютого 2021\~року між\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» та\~ [PERSON] \~укладений кредитний\~договір №\~350431001,\~який підписаний\~електронним підписом\~з одноразовим\~ідентифікатором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Копії такого документу позивач суду не надав. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №130 від 20.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №350431001. Копії такого документу позивач суду не надав. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача у сумі 36\~632,10 грн., з яких: 10\~300,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 26\~332,10 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Пунктом 2.2 Договору факторингу встановлено, що фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за кредитним договором. Сторони погодили у п.4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами Реєстру прав вимог. Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України). Разом із тим, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження набуття на підставі договору факторингу № 28/1118-01 права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за кредитним договором № 350431001, який укладено між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено наявність у товариства права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором № 350431001 від 12.02.2021. Позивачем не надано суду завірену копію Реєстру боржників №130 від 20.04.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1.2, 1.7 договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, який укладено між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор), під терміном кредитний договір слід розуміти наступне значення кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між клієнтом та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Під терміном документація слід розуміти оригінали документів, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, що підлягають передачі первісним кредитором клієнту на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Аналіз змісту договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 свідчить про те, що ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) передало право грошової вимоги отриманої на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Копія витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 містить інформацію лише про прізвище боржника та номер кредитного договору № 350431001 без зазначення дати його укладання, тобто позивачем не доведено, що саме за спірним договором було передано право вимоги. Разом з тим, кредитний договір № 350431001, копія якого міститься в матеріалах справи, укладено між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та від імені [PERSON] 12.02.2021, тобто після укладання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, на який іде посилання у договорі факторингу від 20.10.2022. Позивачем не надано суду копію договору факторингу від 28.11.2018, копію Реєстру боржників № 130 від 20.04.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 (позивачем не зазначено дату укладання договору). Разом із тим, надано лише додаткову угоду до договору факторингу від 31.12.2020, на яку відсутнє посилання у договорі факторингу № 20102022 від 20.10.2022. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують ту обставину, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 350431001 від 12.02.2021 відповідача, а відтак і право вимоги до нього. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). У свою чергу, не доведення позивачем дати відступлення первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» грошової вимоги до боржника [PERSON] , позбавляє суд, у тому числі, можливості перевірити правильність нарахування поданого розрахунку заборгованості у частині процентів, з урахуванням правових висновків, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18), відповідно до яких, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своєму позові позивач зазначає, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 350431001 становить 36 632,10 грн., з яких: 10\~300,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 26\~332,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, позивачем надано не було, тоді як тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Позивачем на підтвердження суми заборгованості не було надано належних доказів, як то розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, які б вказували на розмір наданого кредиту, сплачених сум, тощо. З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю заявлених позовних вимог. Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed