Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою № [NUMBER] площею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0526 з цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка знаходиться в [ADDRESS] шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] демонтажу та перестановки паркану на межу у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником земельною ділянкою № [NUMBER] площею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0526 з цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка знаходиться в [ADDRESS] , в СТ «50 років Жовтня» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.01.2012 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 62. Земельна ділянка, що належить позивачу, по кінцевих точках відрізку від «В» до «Г» межує із земельною ділянкою [ADDRESS] , плошею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0519, яка належить відповідачу [PERSON] . При облаштуванні своєї ділянки [PERSON] встановив залізобетонний паркан та порушив межі земельної ділянки позивача на відстань від 77 до 124 см від встановлених меж, тобто встановив паркан на земельній ділянці позивача. Для уточнення інформації щодо порушення меж земельної ділянки позивач звернувся до інженера-геодезиста для виготовлення кадастрової зйомки, з якої встановлена невідповідність даних розміру меж земельної ділянки визначених правовстановлюючими документами та фактичних меж земельної ділянки їх фактичним межам на місцевості, які проходять по огорожу. Позивач стверджує, що з кадастрової зйомки території для встановлення меж земельної ділянки вбачається порушення меж його земельної ділянки відповідачем. Позивач неодноразово усно звертався до відповідача щодо встановлення паркану у відповідності до встановлених меж земельної ділянки, проте такі звернення ігноруються відповідачем, демонтаж паркану не здійснено. З метою усунення порушень [PERSON] 04.11.2021 позивач звернувся на його адресу з претензією, в якій просив у строк 30 календарних днів усунути перешкоди в користуванні належної позивачу ділянкою № [NUMBER] в кварталі 6 площею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0526 з цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка знаходиться в [ADDRESS] шляхом демонтажу залізобетонного паркану, встановленого на земельній ділянці позивача на відстані від 77 до 124 см від встановлених раніше межових знаків їх земельних ділянок. Листом від 24.11.2021 відповідач відмовив в усуненні порушень, зазначивши, що претензія позивача від 04.11.2021 необгрунтована та визначення меж земельної ділянки № [NUMBER] в кварталі 6 СТ «50 років Жовтня» площею 0,0588 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , відбувалося на підставі технічної документації з визначенням меж в натурі. Позивач з посиланням на ст. 15,16,386,391,321 ЦК України, ст. 78,96, 152, 158, 107, 91 ЗК України, просив позовні вимоги задовольнити. 20.09.2023, в межах строку встановленого судом, від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач зазначає, що відповідно до договору дарування від 25.04.2013 посвідченого Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №7-329, він є власником земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0588 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310137500:08:003:0519. Відповідно до договору дарування від 25.04.2013 він став власником садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яки розтащований у СТ «Салтіські сади», ділянка № [NUMBER] , квартал [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки, її розмір, було визначено рішенням ХХ сесії ХХІІІ скликання Харківської міської ради від 21.02.2002 на підставі чого 09.08.2002 було видано Державний акт на право приватної власності на землю І-ХР №045130, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю №4579. Державний акт містить план зовнішніх меж земельної ділянки № [NUMBER] та відмітку Управління Держкомзему в м. Харків Державного комітету України земельних ресурсів про реєстрацію в Поземельній книзі 21.10.2011 р. №6310137500080030519302. Відповідач зазначає, що [PERSON] став власником земельної ділянки № [NUMBER] , квартал №6 СТ «Салтівські сади» відповідно до договору купівлі-продажу 24.01.2012 та вони є суміжними землекористувачами. До придбання [PERSON] земельної ділянки 22.06.2011 акт погодження меж земельної ділянки було підписано попереднім власником [PERSON] , аналогічні акти погодження зовнішніх меж в натурі складалися і попередніми власниками на час видачі Державного акту від 09.08.2022. Посилаючись на ч.1, ч. 2 ст. 198 , ч. 2 ст. 50 ЗК України, п. 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, відповідач стверджує, що погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) є обов`язковим при виділенні земельної ділянки у власність. Усі суміжні власники погодили межі своїх земельних ділянок, зокрема попередні власники їх з [PERSON] земельних ділянок. Позивач і відповідач є членами Садівничого товариства «Салтівські сади». Відповідач зазначає, що паркан був встановлений у 2017 році з відома позивача та останній був присутній при визначенні межі, по якій він облаштований. Їх з позивачем ділянки є суміжними по межі В-Г земельної ділянки № [NUMBER] та межі А-Б земельної ділянки №121, що підтверджується даними актів погодження меж земельних ділянок від 22.06.2011. Відповідно до даних технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №121 межі земельної ділянки належним чином визначені та мають прив`язку до координат на місцевості. В технічній документації до державного акту земельної ділянки №121 та до державного акту земельної ділянки №136 вказані координати межових знаків та дирекційні кути, що свідчить про неможливість накладення однієї земельної ділянки на іншу і користування частиною ділянки не її власником. Відповідач зауважує, що до 2021 року ніяких претензій до нього позивач не заявляв. Наявність паркану у технічному паспорті засвідчена у 2009 році. При встановленні відповідачем залізобетонного паркану замість паркану, що вже існував, позивач був присутній, були присутні й інші члени садового товариства, він узгоджував із позивачем межі встановлення цього паркану, відступивши від своєї межі углиб своєї ділянки. Відповідач вважає, що претензії позивача були викликані тим, що власник земельної ділянки № [NUMBER] при оформленні своїх прав також встановив паркан на межі А та Б ділянки позивача №136, що могло зменшити площу його ділянки. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19.06.2023 цивільну справу передано до за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. 10.07.2024 справа надійшла до Московського районного суду м.Харкова. Ухвалою судді від 11.07.2023 позов залишено без руху, встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 21.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 25.07.2024 відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.11.2023 клопотання про призначення експертизи задоволено та призначено судову земельно технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 01.05.2024 справа повернулася з експертної установи з висновком експерта. Ухвалою суду від 02.05.2024 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.07.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що порушено межі його ділянки та він просив демонтувати паркан. Позивач пояснив, що земельну ділянку він придбав у 2012 році, відомості про право власності було внесено в реєстр речових прав. При продажу йому передавася план, схема розташування меж. Вперше претензії щодо порушених меж у нього з`явилися коли з`явився інший сусід праворуч, він переміряв ділянку і побачив, що розмір менше, ніж по плану. Відповідач переніс паркан в його бік приблизно на 1 м з фасаду, з тильної сторони більше. Новий паркан позивач помітив у 2019 році. Межа з ним не узгоджувалася. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач позов не визнає, пояснила, що межі були погоджені колишніми власниками земельних ділянок та були обов`язковими для наступних власників. Представник відповідача зазначає, що встановлення паркану було погоджено з позивачем, з 2017 року ним не пред`являлися претензії. Власник ділянки № [NUMBER] пропонував збільшити ділянку позивача за рахунок його ділянки. Позивач запросив занадто велику компенсацію. Крім того, представник відповідача зазначила, що висновок експерта носить формальний характер, відповідач не був присутній при обмірах, повідомив про обміри відповідача позивач. Представник третьої особи Садівниче товариство «Салтівські сади» не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду або розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд, вислухавши доводи позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, показання свідків, встановив такі обставини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0588 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий № 6310137500:08:003:0526, цільове призначення земельної ділянки «для ведення садівництва» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кулієвою Л. Л., реєстраційний №62 (а.с.13,19). Ця земельна ділянка № [NUMBER] знаходиться в садовому товаристві «50 років Жовтня» та належала продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії 1-ХР №045074 (а.с.21). Право власності на земельну ділянку №136 квартал 6 СТ «50 років Жовтня» зареєстровано за [PERSON] 11.05.2023 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 62, виданий 24.01.2012, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 15.05.2023 (а.с.18). [PERSON] 04.11.2021 звернувся до [PERSON] з претензією, в якій просив у строк 30 календарних днів усунути перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою [ADDRESS] , шляхом демонтажу залізобетонного паркану встановленого на його ділянці на відстані 77-124 см від встановлених раніше межових знаків ділянок (а.с.14-16). [PERSON] було надано відповідь на претензію, в якій відповідач зазначив, що вважає претензію [PERSON] необґрунтованою та зазначає, що визначення меж земельної ділянки № [NUMBER] в кварталі 6 СТ «50 років Жовтня», розташованого за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0588 га, відбувалося на підставі необхідної технічної документації з визначенням меж в натурі (а.с.17). СТ «50 років Жовтня» змінило назву на СТ «Салтівські сади», відповідно до рішення Загальних зборів членів Садівничого товариства від 30.04.2023 (а.с.47). Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки кадастровий номер 6310137500:08:003:0519, розташована: [ADDRESS] , СТ «50 років Жовтня» ділянка №121 квартал 6 з 25.04.2013, є [PERSON] (а.с.53-54). Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.06.2011 [PERSON] придбала земельну ділянку 121, квартал 6, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6310137500:08:003:0519 за адресою: [ADDRESS] , СТ «50 років Жовтня», надану для ведення садівництва (а.с.85, 86). Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 25.04.2013 [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку 121, квартал 6, площею 0,0588 га, кадастровий номер 6310137500:08:003:0519 за адресою: [ADDRESS] , СТ «50 років Жовтня», цільове призначення якої - для ведення садівництва, зареєстровано в реєстрі №7-329 (а.с.87-88). Право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 25.04.2013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.89). Відповідачем надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі в [ADDRESS] , СТ «50 років Жовтня» земельна ділянка № [NUMBER] , яка містить зокрема акт погодження меж земельної ділянки (а.с.90-101). [PERSON] є особою з інвалідність 2-ої групи та ветераном війни, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та посвідченням серії [NUMBER] (а.с.102, 103). Відповідно до висновку експерта №25560 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 25.04.2024 фактичні межі земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0526 з цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка знаходиться в [ADDRESS] порушені та не відповідають правовстановлюючим документам на цю земельну ділянку та координатам Державного земельного кадастру України. Розміри порушення меж земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0526 з цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка знаходиться в [ADDRESS] , зазначені у додатку № 1 до висновку на плані земельної ділянки №136 (а.с.141-151). Як вбачається з додатку № 1 до висновку експерта №25560 з боку ділянки №121 порушення меж становить чотирикутник зі сторонами 1,51х32,36х1,11х32,35, площа якого дорівнює 0,0042 га (а.с.145). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що сторони по справі є його сусідами по садівничому товариству. Свідок є власником ділянки 89 у кварталі 6. Ділянки у садівничому товаристві огорожені парканом, межі були встановлені та розмежовані кілочками та сіткою-рабицею. Члени СТ вирішили розширити дорогу та по сітці-рабиці поставити паркан (євро). [PERSON] був присутній при встановленні паркана у вересні 2017 року. Ділянки переміряли, [PERSON] запитував у [PERSON] , чи є в нього претензії щодо встановлення паркана. [PERSON] не заперечував. Питання щодо паркана з`явилося в 2022 році, [PERSON] сказав, що потрібно всі праркани знести. У жовтні 2017 року встановлювався паркан між ділянками [PERSON] та [PERSON] , паркан встановлювався по старому паркану (сітка-рабиця). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є власником ділянки № [NUMBER] , сусідом позивача та відповідача по садівничому товариству. Свідок пояснив, що ділянка [PERSON] межує з ділянкою [PERSON] . У 2017 році між дялянками встановлювався паркан (євро). До 2017 року ділянки були розмежовані трубами та кілочками. Свідок пояснив, що між позивачем та відповідачем були погоджені межі ділянок. Паркан був встановлений бригадою за погодженням з [PERSON] , на тому же місці де були кілочки. Старий паркан між ділянками [PERSON] та [PERSON] демонтували, він складався з металевої труби та шиферу, сітки. Проти встановлення нового паркану [PERSON] не заперечував, встановили його на місці старого паркана, [PERSON] був присутній при встановленні паркану. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що його ділянка межує з ділянкою [PERSON] . Ділянку свідок придбав у 2018-2019 р.р. Обставини встановлення паркану свідку не відомі. Паркан у [PERSON] стояв. Між його ділянкою та ділянкою [PERSON] паркану не було зовсім. Бордун сказав, що є порушення меж його ділянки. Викликали геодезіста, який переміряв ділянку. Обміри ділянки свідка [PERSON] співпали, по ділянці [PERSON] не співлали. Свідок пропонував віддати частину своєї ділянки [PERSON] , останній відмовився. Відповідно до положень частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Частиною другою статті 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Держава, згідно з статтею 152 ЗК України, забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~З висновку експерта судом встановлено, що фактичні межі земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0588 га з кадастровим номером 6310137500:08:003:0526 з цільовим призначенням «для ведення садівництва», яка знаходиться в [ADDRESS] , власником якої є позивач [PERSON] , порушені та не відповідають правовстановлюючим документам на цю земельну ділянку та координатам Державного земельного кадастру України. З додатку № 1 до висновку експерта №25560 встановлено, що з боку ділянки № [NUMBER] , власником якої є відповідач [PERSON] , порушення меж становить чотирикутник зі сторонами 1,51х32,36х1,11х32,35, площа якого дорівнює 0,0042 га. Тим самим підтверджено встановлення паркану з боку ділянки № [NUMBER] з порушенням меж та площі земельної ділянки №136. \~ \~ \~ \~Незгода відповідача з висновками експерта без належного обґрунтування, судом до уваги не береться. Відповідачем не спростовано висновок судового експерта, наданий на виконання ухвали суду, достатніми доказами, не надано висновків експертів, спеціалістів, не заявлено клопотання про проведення додатковою або повторної експертизи. За таких обставин, висновок експерта №25560 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 25.04.2024 є належним та допустимим доказом, на підставі якого встановлено порушення права позивача щодо користування земельною ділянкою, що перебуває у власності. Відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача. У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу). Показання свідків в частині погодження меж земельних ділянок між сторонами по справі відповідно до зведеного паркану між ділянками [PERSON] та [PERSON] , суд до уваги не бере, оскільки як встановлено експертом та відображено у висновку земельно-технічної експертизи межі земельної ділянки, що належить позивачу не відповідають правовстановлюючим документам та координатам Державного земельного кадастру України, що свідчить про порушене право позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, позивач поніс витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у сумі 20\~825,20 грн, які відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладаються на відповідача.

Outcome: approved