Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

27.05.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що судовим наказом судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №212/637/24 від 17.01.2024 з нього на користь відповідача [PERSON] стягуються на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 січня 2024 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Але, у їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не склались стосунки зі співмешканцем відповідача і після черги конфліктів і сварок син відмовився мешкати в новій сім`ї відповідача та з 17.02.2024 почав мешкати з позивачем. Водночас, позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання обох дітей. На підставі викладено, позивач [PERSON] просить суд: припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих судовим наказом судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №212/637/24 від 17.01.2024 на утримання двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно, строком до повноліття кожної дитини, залишивши до сплати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно, строком до її повноліття; визнати судовий наказ судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №212/637/24 від 17.01.2024 таким, що не підлягає виконанню частково; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на утримання однієї неповнолітньої дитини строком з 17.02.2024 (дата проживання сина з батьком) до її повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені позивачем в його позовній заяві. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК Україн и,\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідача позов визнала, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, не входячи в обговорення обставин справи. Визнання позову, на думку суду, не суперечить вимогам закону, позовні вимоги є законними та для їх задоволення маються всі правові підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Згідно з частиною другою ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Статтею 173 ЦПК України передбачена можливість внесення судом виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , визначив своє місце проживання разом з батьком позивачем [PERSON] , тобто в даному випадку підстави для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання цієї дитини відпали, а тому слід припинити стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих судовим наказом судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №212/637/24 від 17.01.2024 та визнати даний судовий наказ таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.180 СК України, \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи визнання позову відповідачем, та те, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , а малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з відповідачем [PERSON] , суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь батька дитини [PERSON] , а також стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини [PERSON] , вважаючи що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір за заявлену\~вимогу немайнового\~характеру в сумі 1211,20 грн., який у зв`язку із задоволенням цієї позовної вимоги, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial