Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Метлайф», у кому просив суд стягнути на його користь заборгованість у розмірі 56 250,00 грн. Обґрунтував свій позов тим, що 29.12.2020 року [PERSON] уклала з ПАТ «МЕТЛАЙФ» Договір добровільного страхування життя (у формі електронного поліса) включаючи захист від нещасних випадків №ZPS1NS-20BT6M0 (надалі - Договір страхування) про страхування травм та/або тілесних ушкоджень здоров?я застрахованою особою - [PERSON] , [INFO] . В період з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року поблизу м. Слов?янська Донецької області під час захисту Батьківщини та безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, [PERSON] отримав холодову травму, обмороження пальців обох стоп І-ІІ ступенів. В результаті чого стан здоров?я [PERSON] , значно погіршився. 12.03.2024 року [PERSON] надав до ПАТ «МЕТЛАЙФ» заяву від 09.03.2024 з проханням здійснити виплату [PERSON] , [INFO] , суми страхового відшкодування за страховим випадком, який стався з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року, однак виплати не було здійснено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року матеріали справи було направлено для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про дату та час розгляду справи належним чином, правом подачі відзиву не скористався. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 29 грудня 2020 року [PERSON] уклала з Приватним акціонерним товариством «МЕТЛАЙФ» Договір добровільного страхування життя (у формі електронного поліса) включаючи захист від нещасних випадків №ZPS1NS-20BT6M0 (надалі - Договір страхування) про страхування травм та/або тілесних ушкоджень здоров?я застрахованою особою - [PERSON] , [INFO] . Строк дії договору було продовжено до 31.12.2024. Відповідно до п.3.2. Договору страхування - вигодонабувачем у випадку настання -Страхового Випадку, визначеного в п. 6.1.3. цього Договору, є Застрахована Особа ( [PERSON] ). Відповідно до п. 5 Договору страхування - страхова сума за ризиками згідно з п.6.1.2., 6.1.3. складає 125 000 грн. Згідно до п.п. 6.1., 6.1.2. Страховими випадками згідно з Договором страхування і Правилами страхування є події, які сталися під час дії Договору страхування, та підтверджені документами виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо): Травми та/або тілесні ушкодження здоров`я Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, виплата розраховується згідно 13 Додатком №3 2 Публічної частини Договору страхування (річний страховий тариф 0.4%): Ушкодження хребта та тазу - виплата від 3% до 40% Ушкодження кінцівок - виплата від 1% до 100% Відмороження, термічні та хімічні опіки- виплата від 1 % до 45% Ушкодження м?яких тканин тіла- виплата від 3% до 25% Ушкодження нервової системи, черепно- мозкова травма- виплата від 3% до 100% Ушкодження органів зору- виплата від 1% до 100% Ушкодження органів слуху та дихання - виплата від 1% до 50% Ушкодження органів сечовидільної та статевої системи- виплата від 5% до 60% Ушкодження органів травлення- виплата від 1% до 80% Ушкодження органів серцево-судинної системи- виплата від 5% до 25%. [PERSON] був призваний [INFO] , [ADDRESS] на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану в Україні 24 лютого 2022р. На цей час він перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . В період з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року поблизу м. Слов?янська Донецької області під час захисту Батьківщини та безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, [PERSON] отримав холодову травму, обмороження пальців обох стоп І-ІІ ступенів. В результаті чого стан здоров?я [PERSON] значно погіршується. Факт отримання [PERSON] зазначених вище травм підтверджується формою №100 від 21.01.2024, Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 731/8 від 26.01.2024, Довідкою № 331 від 26.01.2024. Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 731/8 виданої 26.01.2024 КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 16» Дніпровської міської ради [PERSON] встановлено діагноз: Т 35.0 - Поверхневе обмороження декількох ділянок тіла, холодова травма ІІ ступеню обох стоп. Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1754 виданої 31.01.2024 КП «РЕГІОНАЛЬНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР РОДИННОГО ЗДОРОВ?Я „ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» [PERSON] встановлено діагноз: Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) Заключний діагноз: Т33.8 - Поверхневе обмороження ділянки гомілковостопного суглоба та стопи. Супутні діагнози: Y96 - Фактори, пов?язані з умовами праці Y92.48 - Місце події, інші уточнені автомагістралі, вулиці або дороги X31 - Нещасний випадок, пов?язаний з дією надмірно низької зовнішньої температури. Відповідно до Магнітно-резонансної томографії правого колінного суглоба зробленої 08.02.2024 [PERSON] зроблено висновок: МРТ-картина лігаментопатії з ознаками застар. пошкодження 2ст. передньої хрестоподібної зв?язки. Легкий набряк кісткового мозку в зовнішньо-передніх частинах медіальних виростків стегнової великогомілкової кісток перенавантажувальний з превалюванням в першій. Дегенеративний гонартроз 1ст. та дегенеративні зміни 1 2 -ст. задньої частини 1Л з переходом на задній ріг Хондромаляція хрящів медіальних виростків стегнової та великогомілкової кісток 1-2ст., надколінка 2ст. Набряк жирового тіла Гоффа в центральній частині. Щілиноподібна кіста Бейкера. Мінімальний ексудативний синовіт. Рекомендовано: консультація травматолога. Відповідно до Магнітно-резонансної томографії попереково-крижового відділу хребта зробленої 08.02.2024 [PERSON] зроблено висновок: МРТ-картина мінімальних дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта. Протрузії дисків L3,L4. Спондилоартроз 1 ст. Аномалія розвитку: люмбалізація S1. Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 639 виданої 09.02.2024 КНП «МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» ЗМР [PERSON] встановлено діагноз: ХОЗЛ. гр. «А» (Gold- 1) загострення. ЛН І ст. СКХ: мікронефролітіаз обох нирок. Обмороження 1 пальця лівої стопи 1 ступеня. 04 березня 2024 року представник позивача - адвокат Александров Олексій Олександрович надав до Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» заяву з проханням здійснити виплату [PERSON] , [INFO] , суми страхового відшкодування за страховим випадком, який стався з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року. 25 березня 2024 року представник позивача - адвокат Александров О.О. отримав листа Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» №307-ОЛ від 05.03.2024, про відмову задовольнити заяву адвоката від 04.03.2024. 12 березня 2024 року [PERSON] надав до Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» заяву від 09.03.2024 з проханням здійснити виплату [PERSON] , [INFO] , суми страхового відшкодування за страховим випадком, який стався з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року. 05 червня 2024 року представник позивача - адвокат Александров О.О. надав до Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» адвокатський запит з вимогою повідомити про результати розгляду Заяви [PERSON] від 09.03.2024; здійснити виплату [PERSON] , [INFO] , суми страхового відшкодування за страховим випадком, який стався з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року. З матеріалів справи вбачається, що станом на дату подачі цього позову Приватне акціонерне товариство «МЕТЛАЙФ» не надало відповіді на заяву [PERSON] від 09.03.2024, страхову виплату [PERSON] не здійснено. Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов?язані з: 1) життям, здоров?ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до вимог ст.988 ЦК України страховик зобов?язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Наведені положення законодавства визначають, що обов?язок здійснення виплати виникає у страхової компанії виключно за умови настання страхового випадку. Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» № 1909-1X від 18.11.2021 страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 102 Закону України «Про страхування» № 1909-1X від 18.11.2021 у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов?язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). Відповідно до п. 59 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов?язок. страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Згідно з ч. 7 ст. 93 Закону України «Про страхування» перелік страхових випадків визначається в договорі страхування за згодою сторін, якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника)або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскільки в період з 18 січня 2024 року по 20 січня 2024 року із [PERSON] стався нещасний випадок, що є страховим випадком, та, відповідно, є підставою для здійснення страховиком страхової виплати. На підставі викладеного, позивач має право на стягнення страхової виплати з Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» у розмірі 56 250 (п?ятдесят шість тисяч двісті п?ятдесят) гривень. Таким чином позов підлягає повному задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст. 979, 980, 988 ЦК України, ЗУ «Про страхування»,

Outcome: approved