Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротермінал», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС МАРІН», про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом зобов`язання видати транспортний засіб. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у 2018 року купив гусеничний навантажувач «MITSUBISHI» в Японії, який було доставлено в Одесу. Для розмитнення навантажувача, позивачем було укладено договір з ТОВ «ФОРТІС МАРІН», розмитнення відбуло в 2019 році. Після розмитнення, митниця видала документи для виїзду зі складу, однак, при виїзді прикордонники виявили в базі Інтерпол відомості щодо викрадення даного гусеничного навантажувача в Греції, після чого трактор було вивантажено та поміщено на склад ТОВ «Євротермінал». Позивач зазначає, що він 09.12.2021 року отримав відповідь від Інтерполу, згідно якої йому було повідомлено, що гусеничний трактор «MITSUBISHI» рама 25588 по базі не проходить в розшуку не значиться. За повідомленням поліції, надано дозвіл на отримання трактору. Разом з цим, отримати майно позивач змоги не має, оскільки ТОВ «Євротермінал» вимагає додаткову оплату за зберігання трактора в період часу з лютого 2019 року по день видачі. Позивач зазначає, що майно зберігалось на складі через підстави, які не залежали від позивача, додаткові витрати понесені виконавцем повинні бути узгоджені із замовником та обґрунтовані, як необхідні. На підставі викладеного позивач просить: усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов`язання ТОВ «Євротермінал» видати транспортний засіб. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву, третій особі про право на подання письмових заперечень щодо позову. Не погоджуючись з позовними вимогами на адресу суду 27.10.2023 року (вх. № 31263) представник відповідача ТОВ «Євротермінал» адвокат Кудрявцева Т.В. подала відзив на позовну заяву. Згідно відзиву представник відповідача зазначила, що відповідач позову не визнає, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні. Представник вказує, що відповідач будь-яких протиправних дій щодо позивача та його власності не здійснює. Жодних правочинів з позивачем не укладало, жодних зобов`язань не приймалось. Договірні відносини щодо навантажувача існують між відповідачем та третьою особою, позивач не є учасником даної угоди. Відповідно до положення ст. 629 ЦК України визначено фундаментальний принцип договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Представник зазначає, що відповідач, як одна із сторін договору, належним чином виконує свої обов`язки за діючим договором УТ/95 від 23.01.2018 року, зокрема щодо забезпечення збереження ТЗ (навантажувача). Крім іншого, уклавши даний договір, інша сторона договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС МАРІН» також прийняла на себе відповідні зобов`язання, зокрема щодо оплати за надані послуги. Представник відповідача зазначає, що відповідно до умов ст. 936 ЦК України за договором зберігання, одна сторона зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною і повернути її поклажодавцеві у схоронності. З урахуванням викладеного представник відповідача зазначає, що зберігаючи ТЗ (навантажувач) виконує покладені на нього обов`язки за відповідним договором, а відтак не має законних підстав вчиняти дії щодо усунення перешкод в користуванні власністю іншій особі, яка не є учасником договору (а.с.30-36). На підтвердження власної позиції щодо відсутності підстав в задоволенні позовних вимог, представником відповідача надані копії документі, зокрема, договір про надання послуг, Додаток № 1 до Договору про надання послуг, Додаток № 2, Акт прийому-передачі ТЗ № 115112 від 06.02.2019 року, статут ТОВ «Євротермінал», Експертний висновок щодо обстеження і фіксування стану нежитлових будівель, споруд та техніки знищених та пошкоджених внаслідок збройної агресії РФ від 30.05.2022 року, Додаток до експертного висновку фотоаркуші (а.с.37-78). Чергове судове засідання у справі призначене на 02 грудня 2024 року, сторони до суду не з`явились. На адресу суду надійшла чергова заява позивача щодо розгляду справи за відсутності позивача, згідно якої позивач зазначив, що просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с.130). Представник відповідача ТОВ «Євротермінал» про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.128), про причини не явки суду не повідомив, раніше надав суду відзив на позов. Представник третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС МАРІН» про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.129), до суду не з`явився, про причини не явки суду не повідомив. Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, позивач звернувся на адресу суду з заявою щодо можливості розгляду справи за його відсутності, у зв`язку з цим у суду відсутні підстави для відкладення слухання справи. Згідно з\~ч.\~3\~ст.211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Так, звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що в 2018р. він купив гусеничний навантажувач марки «MITSUBISHI» VIN (рама) [NUMBER] в Японії. Даний товар було доставлено контейнером в Одесу. Згідно „Технологічної схеми здійснення перепускного режиму транспортних засобів в зоні митного контролю на території ТОВ „Євротермінал" виїзд з території зони митного контролю дозволяється тільки за умови закінчення митного оформлення. Для розмитнення навантажувача, було укладено договір з ТОВ «Фортіс Марін», щодо надання послуг з розмитнення. Розмитнення навантажувача відбувалось до лютого 2019 року. Транспортний засіб на вказаний період часу було прийнято на зберігання на Автосклад Вантажного митного комплексу (ВМК) на підставі Договору про надання послуг УТ/95, укладеного між ТОВ «Євротермінал» та ТОВ «ФОРТІС МАРІН». Після розмитнення, митниця видала документи для виїзду зі складу. Під час вивозу трактора Брокером та перевізником зі складу ТОВ «Євротермінал» прикордонники виявили по базі Інтерпол, що трактор викрадений в Греції, після чого, за вказівкою працівників поліції трактор вивантажили і помістили на складі ТОВ «Євротермінал». З урахування того, що за результатами розгляду міжнародного поліцейського співробітництва НПУ в межах компетенції, навантажувач марки «MITSUBISHI» VIN ідентифікаційний номер [NUMBER] не розшукується, у розшуку не значиться позивач просить: усунити йому перешкоди в користуванні майном та зобов`язати ТОВ «Євротермінал» видати йому ТЗ. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно листа [INFO] від 26.03.2019 року зазначено, що 05.02.2019 року о 18год. 45 хв. в міжнародному пункті пропуску для морського сполучення «Одеса» на ВМК ТОВ «Євротермінал», в ході перевірки по облікам міжнародної БД «Інтерпол» виявлено т/з, який згідно обліків являється викраденим: ТЗ «MITSUBISHI», VIN [NUMBER] , зеленого кольору, країна реєстрації Греція, контейнер № TGBU 5601530, який прибув з США на т/х «MSC Namibia II» (прапор Ліберія), за маршрутом руху Бургас (Болгарія» - Одеса (Україна). Дата викрадення: 12.01.2004 року. дата постановки на облік: 23.04.2018 року, дата переогляду: 23.04.2023 року (країна ініціатор Греція) (а.с.10). Згідно листа Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі НПУ в Одеській області від 19.03.2019 року (вих. № 39/С-578) встановлено наступне. Відповідно до заяви щодо затримання ТЗ за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, на складі «Євротермінал», який знаходиться в розшуку по базі «Інтерпол», керівництвом Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі УНП в Одеській області, заява зареєстрована 19.03.2019 року до ЄО № 3552. В ході проведення перевірки встановлено, що працівниками прикордонної служби під час перевірки в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для морського сполучення «Одеський морський торгівельний порт» виявлено ТЗ, який міститься в БД «Інтерпол», як викрадений на території Греція 12.03.2004 року. Слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі УНП в Одеській області Кутовим Ф.В. ТЗ було оглянуто та передано на відповідальне зберігання заступника начальника авто складу «UKRAIN OF ODESSA» за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибейська дорога, буд. 4/1, [PERSON] . Співробітниками Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі УНП в Одеській області вказаний ТЗ не вилучався та не заарештовувався (а.с.14). Відповідно до листа Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі НПУ в Одеській області від 22.11.2019 року (вих. № 39/17553) на заяву щодо затримання ТЗ, встановлено наступне. В ході проведення перевірки було направлено запит до відділу міжнародного поліцейського співробітництва «Інтерпол» з метою отримання інформації від країни ініціатора розшуку Греції. Надійшла відповідь з Інтерполу, що станом на 21.10.2019 року ТЗ «MITSUBISHI» VIN ідентифікаційний номер [NUMBER] значиться в розшуку, ініціатор розшуку - Греція, дата викрадення 12.03.2004 року. Після отримання відповіді від компетентних органів р. Греція буде проінформовано (а.с.13). В подальшому, відповідно листа наданого Національною поліцією України Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва від 09.12.2021 року встановлено, що за результатами розгляду від іноземних правоохоронних органів, навантажувач марки «MITSUBISHI» VIN ідентифікаційний номер [NUMBER] не розшукується,\~у розшуку\~не значиться (а.с.18). Судом встановлено, що відповідно до Акту приймання-передачі транспортного засобу № 115112 від 06.02.2019\~року такий укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС МАРІН» (третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротермінал» (відповідач). Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю позивач зазначив, що є власником ТЗ та просить зобов`язати відповідача видати належний йому ТЗ. Відповідно до положення ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З даного приводу слід зазначити, що в позові позивач посилається на те, що після розмитнення, митниця видала документи для виїзду зі складу. Суд зауважує, що позивачем до позову на підтвердження зазначених обставин не надано жодного документу, крім іншого, позивачем не було заявлено або подано клопотання про витребування доказів на підтвердження розмитнення ТЗ. Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Матеріали справи встановлено, що на підставі Договору УТ/95 від 23.01.2018 року укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротермінал», як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС МАРІН», як замовником, замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання по наданню послуг Замовнику визначених в Додатку № 1 та № 2 до Договору. Так, відповідно до акту приймання передачі від 06.02.20219 року з посиланням на вищевказаний договір вбачається, що ТЗ було прийнято на Автосклад. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у справі, як виконавець виконує послуги за договором щодо забезпечення зберігання ТЗ (навантажувач). Відповідно до положення ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 936 ЦК України - за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що ТОВ «ФОРТІС МАРІН», як поклажодавець не звертався до відповідача, як виконувача послуг зі зберігання з вимогою про видачу ТЗ, які б слугували підставою для видачі навантажувача. Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (ч. 1ст. 949 ЦК України). Згідно позовної заяви, позивач зазначає, що при зверненні до ТОВ «Євротермінал», про отримання власного трактора, який вже пройшов митне оформлення ще в 2019р. йому відмовили та пояснили, що трактор на зберігання ставив не він, і тому він не може його отримати. У свою чергу Брокер пояснив, що трактор не може забрати зі складу в зв`язку з тим, що ТОВ «Євротермінал» вимагає додаткову оплату за зберігання трактора за період часу з лютого 2019р. по день видачі. Матеріалами справи встановлено, що позивач не є стороною договору про надання послуг зі зберігання ТЗ, правовідносини щодо зберігання та повернення майна поклажодавцеві виникли та існують між відповідачем та третьою особою відповідно. Також, суд зауважує, що відповідно до листів відповідей наданих позивачем разом з позовом, встановлено, що ТЗ працівниками поліції не вилучався,\~та не\~заарештовувався, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що даний ТЗ було поставлено на збереження до відповідача в рамках проведення оперативних дій щодо перевірки інформації «Інтерпол» про викрадення та розшук майна. Згідно відповідей наданих правоохоронними органами встановлено, що ТЗ було передано на відповідальне зберігання заступника начальника авто складу «UKRAIN OF ODESSA» за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибейська дорога, буд. 4/1, [PERSON] , яке не є учасником провадження, та відповідно в матеріалах справи відсутні докази щодо перебування ТЗ на зберігання у даній організації. Також, встановлено, позивачем протилежного не доведено, що позивач, як власник спірного ТЗ звертався до відповідача та третьої особи з письмовими заявами щодо повернення ТЗ з підстав того, що підстави на яких ТЗ було передано на зберігання відпали. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Згідно п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Статтею ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. З огляду на досліджені докази, з урахуванням відзиву на позовну заяву, доказів наданих сторонами, судом встановлено, що позивач не довів обставин того, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротермінал» протиправно та в супереч закону здійснює перешкоди позивачу в користуванні майном, у зв`язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові на позивача п.2.ч.1.ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed