Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , який він успадкував після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив спадкових прав. Спадкоємцем першої черги за законом є сестра позивача - відповідач [PERSON] , яка зі спадкодавцем на день смерті не проживала, заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк після його смерті та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не подавала. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 28.05.2024 року позивачу визначено додатковий строк два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Вказуючи, що він у зазначений строк подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяви, в яких позов підтримують та просять розглядати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Представник відповідача Дубечненської сільської ради подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 ЦК УРСР). Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 57 на звороті) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №5 за 1980-1982 роки по с. Кримне Кримненської сільської ради Старовижівського району Волинської області, рік побудови будівлі 1962. (а.с. 11). Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, відомості про наявність посвідченого у встановленому законом порядку заповіту від імені останньої відсутні (а.с. 48). Зі змісту довідки Дубечненської сільської ради № 117 від 31.01.2024 року видно, що в управління спадковим майном [PERSON] з дня її смерті вступив її син [PERSON] (а.с. 12). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження з якого видно, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 57). Таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР є таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження (а.с.7). Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 28.05.2024 року у справі № 168/413/24 позивачу визначено додатковий строк два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 44-44). 18.07.2024 року позивач [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 43). Заповіту за життя [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося (а.с. 47). [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 9). Дочка спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняла (а.с. 7, 14). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиною спадкоємцем за законом, який відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейнікової О.В. від 19.09.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 15). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 161/2024 до майна померлого [PERSON] (а.с. 42-51). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved