Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

У жовтні 2024 із позовом до суду звернулася [PERSON] , яка просила розірвати шлюб із [PERSON] , а також стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Мотивувала заявлені вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте на теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально. Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років тому матеріально забезпечувати себе вона не в змозі. З огляду на це просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти. Ухвалою суду від 16.10.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав наведених у заяві, проти заочного порядку вирішення спору не заперечувала. Представник зобов`язалася у встановлений законом термін надати докази витрат на професійну правову допомогу. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09.04.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. В період шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та діти зареєстровані та спільно проживають за адресою [ADDRESS] . Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55\~СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 80\~СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги, що відповідач, як батько малолітньої дитини повинен утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати на утримання матері дитини аліменти з урахуванням доходу відповідача, та можливістю його надавати таку допомогу, у розмірі 1/6 частки його доходу, та до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з дня подання до суду позовної заяви. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення 1211,20 грн судових витрат, які та понесла у зв`язку зі сплатою судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Також з відповідача на користь держави належить стягнути 1211,20 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати за вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved