Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання та ведення спільного господарства між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з листопада 2011 року, до дня смерті (загибелі) останнього - [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] загинув її цивільний чоловік [PERSON] , з яким вона познайомилася в серпні 2010 року та проживала разом за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство. [INFO] народився син [PERSON] . 10.09.2021 року вони переїхали до будинку матері чоловіка - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 21.08.2022 року вирішили переїхати до орендованої квартири за адресою: [ADDRESS] , де заявниця із сином проживає дотепер. Задля вступу до спадщини потрібно встановити факт родинних відносин між заявницею та померлим [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 25.07.2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 947/21043/24. В подальшому протокольною ухвалою суду від 27.08.2024 року було залучено до участі у справу заінтересованих осіб - [PERSON] , [PERSON] , Міністерство оборони України, військова частина [NUMBER] , Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, як орган опіки та піклування. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю загиблого, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Підтвердила всі життєві обставини, про які зазначала заявниця. Представник заінтересованої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи за відчутності представника. Інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] , виходячи з наступних, встановлених обставин. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу [INFO] 10 березня 2022 року, що підтверджується витягом з наказу № 55 від 10.03.2022 року. [INFO] настала смерть [PERSON] , [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 4640 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11 червня 2024 року. Відповідно до витягу з наказу № 177 від 17.06.2024 року виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Підстава: свідоцтво про смерть від 11.06.2024 року серії [NUMBER] , свідоцтво про поховання від 12.06.2024 року № [NUMBER] , довідка про вислугу років від 17.06.2024 № 1344, довідка про склад сім`ї від 17.06.2023 № 1345, рішення про премію. Факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON] та загиблий [PERSON] з листопада 2010 року спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , підтвердив також їх сусід [PERSON] . [INFO] у заявника та загиблого [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де в графі відомості про батьків, зазначені [PERSON] та [PERSON] . Також факт того, що з серпня 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали у арендованій квартирі разом з сином за адресою: [ADDRESS] , підтвердив свідок [PERSON] , який є сусідом [PERSON] . І як вказано вище у цьому рішенні, факт сумісного проживання та ведення спільного господарства з 2010 року [PERSON] із [PERSON] підтвердила мати останнього - [PERSON] . Суд, оцінюючи достатність доказів за своїм внутрішнім переконанням, вважає доведеними обставини походження заявника та заінтересованої особи від одних батьків. У\~статті 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до\~статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або\~створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та\~інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі\~ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року\~№ 11-рп/2012). Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи. У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати заявнику можливість захистити своє\~право в суді. Інакший підхід був би\~виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд, дослідивши всі наявні докази у справі доходить висновку про те, що факт родинних відносин підтверджений належними та допустимими доказами. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які встановлює суд, розглядаючи справи в окремому провадженні, визначений в частині 1\~статті 315 ЦПК України. Так, суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~вказано, що відповідно до пункту 1\~статті 273 ЦПК\~(на даний час це\~статті 315 ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved