Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8031423 від 21 квітня 2023 року. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 квітня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8031423 на суму 5\~000 гривень 00 копійок, зі строком кредиту 105 днів, з кінцевим терміном повернення 04 серпня 2023 року, тип процентної ставки фіксована; процентна ставка за користування коштами кредиту - 1\~637 467 % річних. 28 серпня 2023 року згідно умов Договору факторингу №103-МЛ, ТОВ "МІЛОАН" було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 8031423 на користь позивача, а тому позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на суму 19\~950 гривні 00 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 4 500 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками становить 14 500 гривень 00 копійок, заборгованість за комісією 950 гривень 00 копійок. Оскільки відповідач зобов`язання за Кредитним договором не виконав та ним не було здійснено погашення кредитної заборгованості, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у примусовому порядку. Представник позивача до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Ухвалою від 29 листопада 2024 року було постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 21 квітня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН», як позикодавцем та відповідачем, як позичальником був укладений Договір № 8031423\~про надання\~споживчого кредиту, відповідно\~до якого\~відповідач виявив\~бажанняотримати кредит в розмірі 5 000 гривень зі строком кредиту 105 днів, з кінцевим терміном повернення 04 серпня 2023 року, тип процентної ставки фіксована; процентна ставка за користування коштами кредиту - 1\~637 467 % річних (а.с.12-17), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіком платежів. 28 серпня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено Договір факторингу №103-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН» (а. с. 23-27). Відповідно до Витягу з Додатку до вказаного договору (а.с.28) до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8031423 на суму 19\~950 гривні 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8031423 від 21 квітня 2023 року станом на 28 серпня 2023 року (а.с.2) заборгованість за спірним кредитним договором складає 19\~950 гривні 50 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 4 500 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками становить 14 500 гривень 00 копійок, заборгованість за комісією 950 гривень 00 копійок, яка не погашена. Тому суд вважає, що існують підстави для задоволення вказаної частини позову та стягнення заборгованості на користь позивача. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 8031423 від 21 квітня 2023 року заборгованості у загальній сумі 19\~950 гривні 50 копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином,\~узв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved