Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Мальована І.Ю., звернулися до суду з вказаним позовом і обґрунтовують свої вимоги тим, що їм та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1998 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 2017 року проживає лише відповідач, який змінив замки у вхідних дверях, що унеможливлює доступ інших співвласників до неї. Проте рішенням суду з них стягнуто на користь [PERSON] вартість комунальних послуг, які він споживає разом з іншими мешканцями квартири. На пропозицію укласти договір про визначення часток співвласників у праві власності на квартиру відповідач не відреагував, до нотаріуса не прибув. Оскільки позивачі не можуть реалізувати свої права володіння, користування та розпорядження спільною квартирою, в позасудовому порядку співвласники квартири не можуть досягти згоди, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просять визначити частки співвласників квартири у розмірі частки кожному. Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, призначеному на 10:00 26.11.2024 без повідомлення (виклику) сторін. В поданому відзиві на позов представник відповідача [PERSON] адвокат Сафронов М.А. просить провадження у справі закрити за відсутності предмету спору, оскільки відповідач не з`явився до нотаріуса для укладення договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності через запізнє отримання листа, звернувся з зустрічною пропозицією укладення такого договору в січні 2025 року; позовні вимоги щодо припинення права спільної сумісної власності не містять належного аргументування права, на захист якого поданий позов. В наданих відповідях на відзив позивачі [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на безпідставність аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, просять задовольнити позов. Ухвалою суду від 25.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивачів про розгляд прави в судовому засідання з викликом сторін та допит свідків. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1998, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації житла від 13.03.1998 (а.с. 12, 21, 31). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2017 у справі №592/8619/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 05.05.1984, актовий запис № 55 (а.с. 25-26). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2024 у справі №592/4184/24 стягнуто у\~солідарному порядку\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~кошти у\~сумі 37\~405,51\~грн (а.с.\~33-35). 15.10.2024 позивачі рекомендованим листом направили [PERSON] пропозицією укласти договір про визначення розміру часток співвласників у праві власності на квартиру [ADDRESS] о 14:00 21.10.2024 у приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Н.В., яка була ним отримана 22.10.2024 (а.с. 36-39, 51). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю. Згідно зі ст.317 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У ст.355 ЦК України зазначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Цивільним кодексом України передбачено можливість виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та поділу майна, що є у спільній сумісній власності Так, згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності до вимог ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»). Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Як встановлено судом, спірна квартира з адресою: [ADDRESS] , набута учасниками спільної власності в порядку приватизації за їхньою спільною заявою у спільну сумісну власність, при відсутності доказів більшої чи меншої участі когось із них у надбанні майна, частки усіх співвласників є рівними, Також, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі як співвласниками квартири виникають суперечки з приводу користування та утримання майна, та між ними не досягнуто згоди про спосіб виділення часток із спільного майна. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе вимоги позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задовольнити, визначити їх частку зі спільної сумісної власності з [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на вказану квартиру. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів також понесені ними та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved