Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться її неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Рішенням Новоселицького районного суду від 09 квітня 2019 року, яке набрало законної сили, відповідачу присуджено до сплати аліменти на дітей в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину до їх повноліття починаючи з 11 грудня 2019 року. Однак, прожитковий мінімум на дитину збільшився, а її матеріальне становище погіршилось, в той же час матеріальне становище відповідача покращилось. Просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей щомісяця в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не довів наявність у відповідача доходу, що на його думку є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Зазначив, що відповідач має мінливий дохід сезонного характеру, також має на утриманні хворих батьків, які є інвалідами та неспроможний сплачувати витребувану позивачем суму аліментів, а тому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі за його недоведеністю та безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні позивача. Сторони проживають окремо. Рішенням Новоселицького районного суду від 09 квітня 2019 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину. З копії трудової книги позивачки вбачається, що вона на даний час не працевлаштована. Як вбачається з довідки № 101 від 18 червня 2024 року Боянського ліцею № 1 дітей [PERSON] , [PERSON] до закладу освіти приводить і забирає мати, на виклики до закладу освіти приходить теж лише мати та вона вносить оплату за харчування дітей. Відповідно до висновку за результатами огляду у окуліста [PERSON] встановлено діагноз далекозорість та дитині потрібна зорова корекція у вигляді окулярів та систематичного обстеження та лікування у лікаря офтальмолога. Враховуючи, існуючі життєві витрати та погіршення стану здоров`я дітей, суд погоджується із твердженням позивача про погіршення її матеріального стану з часу присудження судом відповідачу аліментів на дітей. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 статті 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що з урахуванням змін, внесених у них 08 липня 2017 року, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч. 3 ст. 181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст. 192 СК України. Частина 3 ст.\~181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статті 181 СК України встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аргументи відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з тих міркувань, що позивач не довів наявність у відповідача доходу, що на його думку є підставою для зміни способу стягнення аліментів, суд вважає безпідставними, виходячи з того, що саме позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів та вимоги ч. 3 ст. 181 СК України не передбачають будь-яких умов за яких суд може відмовити у зміні способу стягнення таких аліментів. Крім того, посилання відповідача на його мінливий дохід та доводів про погіршення його матеріального становища також не знайшло свого підтвердження, оскільки з довідки територіального сервісного центру № 7343 від 12 вересня 2024 року № 31/24/655-13-2024 вбачається, що 04 лютого 2021 року [PERSON] зареєстрував на своє ім`я транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI/2005 державний номерний знак [NUMBER] , тобто транспортний засіб був придбаний після присудження аліментів, що свідчить про покращення його матеріального становища. Враховуючи викладене та з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, погіршення матеріального стану позивача, вік та стан здоров`я дітей, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на їх утримання та оздоровлення, зважаючи на покращення матеріального стану відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Суд, визначаючи час з якого слід змінити спосіб стягнення аліментів на дітей, приймає до уваги, що згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 7, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved