Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Хаєцька О.С. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 49 162, 05 грн., з них 47 072 грн. 05 коп. виплаченого страхового відшкодування та 2090 грн. понесених витрат, пов`язаних із оплатою послуг спеціаліста (експерта) по визначенню розміру відшкодування. В обґрунтування позовних вимог сторона позивача покликається на те, що 05.09.2021р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом марки «Schmitz» номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу марки «LAND ROVER», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 18.10.2021р. по справі 448/1157/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ст.124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди особа повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання зазначеної пригоди, надала усі необхідні документи та подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підставі поданих документів позивачем було визначено розмір заподіяної шкоди та здійснено потерпілій особі виплату страхового відшкодування у розмірі 47 072, 05 грн. На оплату послуг спеціаліста (експерта) по визначенню розміру відшкодування позивачем понесені витрати в розмірі 2090 грн. З урахуванням зазначеного Моторне (транспортне) страхове бюро України вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги до винної особи - відповідача [PERSON] . ІІ. Позиція учасників справи. В судове засідання представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - Хаєцька О.С. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Натомість в матеріалах справи міститься клопотання представника [PERSON] про розгляд даної справи за її відсутності, у якому така вказала, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи, виклик відповідача здійснювався шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця його проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку ( [ADDRESS] ). Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідача не надходило. Тому, на підставі статей 128, 131 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 23.08.2024 року відкрито провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Ухвалою суду від 03.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач [PERSON] належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.10.2021р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Згідно вказаної постанови Мостиського районного суду Львівської області, 05.09.2021р. о 23 год. 30 хв. [PERSON] на а/д М-11 Львів-Шегині, 75 км, керуючи транспортним засобом марки «LAND ROVER», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , та здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLVO FH 4 XT», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «KRONE», державний номерний знак [NUMBER] , який був припаркований. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 29.10.2021р. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її ухвалено в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Така правова позиція вбачається з постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №645/6088/18. Також судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.21.1. ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Таким чином, відповідач на момент ДТП не виконав вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 07.09.2021р. представник власника автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки на момент заподіяння шкоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідну страхову виплату мало проводити саме МТСБУ. 01.12.2021р. представник ПрАТ ТЕК «Західукртранс» звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.09.2021р. за участю транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом марки «Schmitz» номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «LAND ROVER», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Відповідно до звіту №1547/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, на дату оцінки становить 56180 грн. Відповідно до довідки №1 від 08.12.2021р., МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума відшкодування становить 47 072, 05 грн. Згідно наказу МТСБУ №3.1/9756 від 10.12.2021 сума відшкодування, яка підлягає до сплати ПрАТ ТЕК «Західукртранс», становить 47 072, 05 грн. Згідно платіжної інструкції №1108159 від 13.12.2021р., Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило на користь отримувача ПрАТ ТЕК «Західукртранс» перерахування грошових коштів в сумі 47 072,05 грн. як виплату по справі №79141 згідно наказу №3.1/9756 від 10.12.2021р., т.з [NUMBER] . Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України понесло витрати на оплату послуг спеціаліста (експерта) [PERSON] по визначенню розміру відшкодування, якому здійснило перерахування грошових коштів в сумі 2090 грн. відповідно до платіжної інструкції №1106086 від 25.10.2021р. V. Застосовані судом норми права. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно приписів ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так за приписами п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до вимог п. «а» ч. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. VI. Висновки суду. З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. За обставин цієї справи винуватцем у дорожньо-транспортній пригоді внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень є відповідач [PERSON] . При цьому, відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи автомобілем без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За виплатою страхового відшкодування особа, потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди, звернулася до МТСБУ, яке в силу приписів п.«а» ч.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатило страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто, у аспекті вимог п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наявні підстави для відшкодування за рахунок винуватця дорожньо-транспортної пригоди виплаченого страховиком відшкодування потерпілій особі. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Підсумовуючи, суд вважає, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими, стороною позивача доведено фактичну виплату потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді коштів регламентної виплати в сумі 47 072, 05 грн., адже відповідне нарахування підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема, платіжною інструкцією №1108159 від 13.12.2021р., з якої вбачається, що платником МТСБУ на користь отримувача ПрАТ ТЕК «Західукртранс» здійснено перерахування грошових коштів в сумі 47072,05 грн. як виплату по справі №79141 згідно наказу №3.1/9756 від 10.12.2021р., т.з [NUMBER] . VII. Розподіл судових витрат між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що за заявлені позовні вимоги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження понесення позивачем витрат зі сплати судового збору, враховуючи те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. Крім того, стороною позивача понесені витрати на оплату послуг експерта у сумі 2090 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №1106086 від 25.10.2021р., з якої вбачається, що платником МТСБУ на користь отримувача [PERSON] здійснено перерахування грошових коштів за оплату послуг експерта в сумі 2090 грн. З урахуванням того, що даний позов задоволено в повному обсязі, то у відповідності до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2090 грн. понесених ним витрат, пов`язаних із оплатою послуг спеціаліста (експерта) по визначенню розміру відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved