Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

В січні 2024р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Київстар», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, в якому просив суд: - визнати неправомірною дією ненадання відповідачем розшифрованої інформації про види послуг, обсяги наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку по телефонному номеру [NUMBER] у період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. (далі по тексту - вимога № 1); - зобов`язати відповідача надати розшифровану інформацію про види послуг, обсяги наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку по телефонному номеру [NUMBER] у період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. (далі по тексту - вимога № 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 серпня 2012р. ним було укладено угоду № 5443239 з відповідачем про надання послуги рухомого (мобільного зв`язку), тарифний пакет «Єдина країна», номер мобільного телефону [NUMBER] . 24 квітня 2023р. позивачем на офіційну електронну адресу відповідача було направлено лист з проханням надати розшифровану інформацію про нарахування плати за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. 12 травня 2023р. позивач отримав відповідь на свою електронну пошту, підписану від імені відповідача [PERSON] , статус та повноваження якого не були вказані, що, на думку позивача, є порушенням ст. 161 ЦК України, ст. 89 Закону України «Про акціонерні товариства» та ст.12.8 Статуту відповідача ПрАТ «Київстар». На думку позивача, така відповідь не є належною. 01 червня 2023р. позивачем було повторно надіслано на адресу відповідача вимогу про надання розшифровки рахунків за надані електронні комунікаційні послуги за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р., із застосуванням кваліфікованого електронного підпису. 22 червня 2023р. позивач отримав відповідь від відповідача на свою електронну пошту. Однак додаток приєднаний до відповіді неможливо було відкрити, вивчити зміст чи роздрукувати його. Крім того, вказаний файл без дати та вихідного номера містив підпис того ж [PERSON] . Позивач вважає, що вказана відповідь не може вважатися належним документом, оскільки підписувати та направляти такі відповіді вправі лише президент ПрАТ «Київстар», а відтак вважає, що відповідач не надав належної відповіді на його звернення, чим порушив його права, як споживача, а тому позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 02 квітня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що відповідно до п.1.1 Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» (далі по тексту - Умови), розміщених на його веб-сайті, контрактний абонент-юридична або фізична особа, яка укладає з Оператором публічний договір на надання телекомунікаційних послуг на умовах публічних тарифних планів для контрактних абонентів. Плата за тарифний пакет послуг - вартість, яка встановлюється за користування тарифним пакетом послуг за відповідний період. Пунктом 2.4.1 Умов передбачено, що договір з контрактним абонентом є публічним і не може бути змінений на вимогу абонента. Абонентський номер [NUMBER] у період часу з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. обслуговувався на контрактній формі, на підставі укладеної угоди № 5443239 від 28 серпня 2012р. про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку та замовлення № б/н до цієї угоди. Щодо розгляду звернень позивача зазначає, що 12 травня 2023р. відповідач через електронну пошту надав відповідь на звернення позивача, в якій містилася запитувана позивачем інформація, зокрема, деталізація стану рахунку, вартості замовлених та наданих послуг, заборгованості, тарифних планів. Однак позивачем у зверненні від 24 квітня 2023р. не запитувалася інформація щодо розшифровки нарахованої оплати суми за надані послуги, а відтак посилання позивача на п. 16 ч. 1 ст. 107 Закону України «Про електронні комунікації» та п. 51 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 295 від 11 квітня 2012р. є безпідставними. З приводу підписання відповіді на запит зазначає, що вказану відповідь від 22 червня 2023р. підписано начальником відділу каналів кореспонденції з клієнтами ПрАТ «Київстар» Пусєвим С.С., на підставі довіреності від 13 березня 2023р. за № 77-2023, виданої керівником юридичної особи, відповідно до Статуту товариства, а відтак порушень закону в цьому не вбачає. Щодо неможливості відкриття позивачем файлу, додаток до листа - відповіді, відповідач вказував, що оскільки вказана інформація належить до охоронюваної законом таємниці, інформації з обмеженим доступом, а саме розшифровка нарахованих до оплати сум за надані послуги за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. за абонентським номером [NUMBER] , вказаний файл містив пароль «7500», який 22 червня 2023р. було направлено на абонентський номер позивача. З врахуванням наведеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. 02 квітня 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача зазначала, що відповідачем було пропущено процесуальний строк на подання відзиву на позов. Також, на думку сторони позивача, відповідачем не підтверджено належними доказами повноваження співробітника відповідача [PERSON] , при цьому позивач наголошував, що в досудовому порядку відповідачем не було йому надіслано смс з паролем доступу до файлу, в якому містився відповідний розрахунок за зазначений період часу. Позивач вважає, що стороною відповідача не було надано до суду належні і допустимі докази, в обгрунтування правомірності своїх дій щодо надання відповіді на досудові звернення позивача. Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача не подавались, як і не були подані пояснення на позов від третьої особи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2012р. між позивачем [PERSON] та ПрАТ «Київстар» було укладено угоду № 5443239 про надання послуги рухомого (мобільного зв`язку), відповідно до п. 2.1 якої, оператор надає абоненту послуги рухомого (мобільного) зв`язку, а абонент користується вищенаведеними послугами та своєчасно оплачує оператору їх вартість на умовах, викладених в цій Угоді. Згідно з п.п. 3.1.3 п. 3.1 цієї угоди абонент має право звертатися письмово з будь-якими питаннями щодо послуг та розрахунків до Центру обслуговування абонентів. Судом встановлено, та не оспорювалося сторонами, що 24 квітня 2023р. позивачем на офіційну електронну адресу відповідача було направлено лист з проханням надати інформацію про нарахування оплати витрат за його абонентським номером [NUMBER] за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р., з посиланням на тарифний план. 12 травня 2023р. позивач отримав відповідь на свою електронну пошту, підписану від імені відповідача начальником відділу каналів кореспонденції з клієнтами [PERSON] , якою відповідач повідомляв позивача про те, що працівниками компанії перевірено всі нарахування за його абонентським номером за зазначений вище період часу, коректність яких підтверджена та те, що юридичні підстави для анулювання нарахувань за надані послуги, відсутні. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 107 Закону України «Про електронні комунікації» кінцеві користувачі послуг під час замовлення та/або отримання електронних комунікаційних послуг мають право на: безоплатне отримання від постачальника електронних комунікаційних послуг вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання електронних комунікаційних послуг. Підпунктом 6 п. 35 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012р., передбачено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на безоплатне отримання від оператора, провайдера вичерпної інформації про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг. 15 травня 2023р. позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про надання розшифровки рахунків за надані електронні комунікаційні послуги за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. 01 червня 2023р. позивачем було потворно направлено на адресу відповідача вимогу про надання розшифровки рахунків за надані електронні комунікаційні послуги за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р. 22 червня 2023р. відповідачем було надано відповідь на звернення позивача засобами електронної пошти. Відповідно до змісту вказаного документу (відповіді), який наявний в матеріалах справи, у період до 31 грудня 2022р. абонентський номер [NUMBER] обслуговувався на тарифному плані «Київстар 4G», у період з 31 грудня 2022р. по 28 лютого 2023р. абонентський номер на тарифному плані «Ваш оптимум», з 28 лютого 2023р. - на тарифному плані «Ваш вибір». Щодо умов вказаних тарифних планів відповідь містила посилання на офіційний сайт відповідача. Стосовно оплати послуг за період з грудня 2022р. по березень 2023р., було зазначено, що вони є коректними. Щодо надання послуг з роумінгу, відповідач повідомляв позивача про те, що ознайомитись з вказаною інформацією він в змозі за посиланням http://kyivstar.ua/roaming. Також відповідач повідомляв позивача про наявність заборгованості за надані послуги в розмірі 2151,46 грн. та наведено детальну розшифровку нарахованих до оплати сум за надані послуги за період з 20 грудня 2022р. по 31 березня 2023р., яка містилася у файлі 7231951 (додаток 7z). Відповідно до підпункту 22 п. 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012р., оператори, провайдери зобов`язані вживати відповідно до законодавства заходів із забезпечення таємниці телефонних розмов, іншої інформації, що передається телекомунікаційними мережами, а також із захисту відомостей про споживача, отриманих під час укладання договору, надані чи замовлені ним послуги, іншої інформації з обмеженим доступом. На виконання вимог вказаного пункту Правил для відкриття вказаного файлу 22 червня 2023р. відповідачем на абонентський номер позивача було надіслано пароль «7500», що не заперечувалося позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 107 Закону України «Про електронні комунікації», відповідачем порушене не було. Щодо тверджень сторони позивача про неправомірне підписання відповіді від імені ПрАТ «Київстар», співробітником [PERSON] , судом такі твердження оцінюються критично, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Відповідно до п. 9.9.1 Статуту ПрАТ «Київстар», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів 02 грудня 2019р., протокол № 77, який було розроблено відповідно до чинного на той час Закону України від 17 вересня 2008р. № 514-VI «Про акціонерні товариства», органами управління та контролю товариства є загальні збори; рада; Президент та ревізійна комісія. Пунктом 12.1 Статуту відповідача, передбачено, що Президент товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Частинами 1, 2 ст. 241 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Частиною 1 ст. 246 ЦК України визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Згідно з п. 12.8 Статуту відповідача, Президент товариства видає довіреності. Як вбачається із Довіреності № и77-2023 від 13 березня 2023р., виданої Президентом ПрАТ «Київстар» Комаровим О.М., як виконавчим органом Акціонерного товариства, начальника відділу каналів кореспонденції з клієнтами товариства Пусєва С.С. було уповноважено на підписання від імені товариства стандартних листів-відповідей на звернення фізичних та юридичних осіб стосовно отримання телекомунікаційних послуг, офіційні інформаційні листи. Таким чином, Довіреність від імені ПрАТ «Київстар» видана органом, уповноваженим на це Статутом товариства. Довіреність видана у простій письмовій формі, як того вимагає закон. У представника за довіреністю був наявний необхідний обсяг повноважень. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що Пусєвим С.С. відповідь від імені ПрАТ «Київстар» підписана, як повноважним представником. 22 липня 2022р. Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про акціонерні товариства» у новій редакції, який, відповідно до п.1 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності 01 січня 2023р. Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що акціонерні товариства зобов`язані привести свою діяльність, у тому числі статути та внутрішні положення, у відповідність із цим Законом до 31 грудня 2023р. Остання редакція Статуту ПрАТ «Київстар» датована 02 грудня 2019р., а відтак Статут товариства у відповідність до вимог зазначеного вище Закону не приводився. З цього приводу суд зазначає, що в частині органів управління акціонерного товариства та їх повноважень істотних змін встановлено не було. Відповідно до ст. 83 цього Закону порядок прийняття рішень особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, встановлюється статутом акціонерного товариства. Особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, має право без довіреності діяти від імені акціонерного товариства, у тому числі представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та надавати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства. Згідно п. 9.9.1 Статуту ПрАТ «Київстрар» виконавчим органом товариства є Президент. Отже у товаристві діє одноосібний виконавчий орган. Отже, вказане положення Статуту товариства закону не суперечить. Також зазначеним вище Законом не визначено правових наслідків у вигляді недійсності установчих документів, у разі не приведення їх у відповідність до вимог Закону. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вимоги № 1. Враховуючи те, що вимога № 2, є похідною від вимоги № 1, та беручи до уваги, що суд відмовив в задоволенні вимоги № 1, то суд вважає, що вимога № 2 також не підлягає до задоволення, оскільки судом не встановлено, протягом часу розгляду справи, що зі сторони відповідача мало місце порушення прав позивача, як споживача відповідних послуг. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed