Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Адвокат Зарвій Р.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2014 року у цивільній справі № 205/3204/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.04.2014 року до досягнення дитиною повноліття. 10 січня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №205/3204/14-ц видано дублікат виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 07.06.2022 року, відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , за період з 07.06.2022 року по 01.03.2023 року у розмірі 17718,50 грн. Рішення набуло законної сили 19.06.2024 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів з 31.03.2023 року по 01.09.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 34976,50 грн, що підтверджується листом - розрахунком державного виконавця №234530 від 23.09.2024 року. Всього розмір пені за порушення строків сплати аліментів за весь період з 31.03.2023 року по 01.09.2024 року складає 34976,50 грн. Загальний розмір нарахованої пені складає 107 978,21 грн, що перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів - 34 976,5 грн. Тому, з урахуванням обмежень, встановлених ст.196 СК України, розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості, тобто 34 976,50 грн. Отже, з відповідача підлягає стягненню сума пені розміром 34976,50 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22.11.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Присенко О.Г. через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Від дня винесення Ленінським районним судом м.Дніпропетровська рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки, а саме з 19.05.2014 року і по день звернення до Новокадацького відділу державної виконавчої служби в м. Дніпро із заявою про примусове виконання рішення суду стягувач [PERSON] не вчиняла жодної дії щодо примусового стягнення аліментів з [PERSON] . В березні 2023 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2024 року у справі № 205/4240/23 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за період з 07.06.2022 року по 01.03.2023 року у розмірі 17718,50 грн. Представник зазначає, що [PERSON] жодним чином не уникав батьківських обов`язків щодо дитини, вважає, що ним недостатньо надавалась допомога по утриманні доньки, але скрутне фінансове становище не давало змоги надавати кошти для утримання дитини на рівні визначеному судом, так як починаючи з 2015 року [PERSON] звільнився з роботи, стабільних доходів не мав, крім того в жовтні 2014 року він одружився, а в листопаді 2014 року від даного шлюбу у нього народилися двоє дітей, які знаходяться на його утриманні. Крім того, [PERSON] тяжко хворіє, має діагноз «цироз печінки, печінкова недостатність, хронічний панкреатити та холецистит», через що він потребує тривалого лікування та реабілітації. Через вказані хвороби він не може влаштуватися на роботу та отримувати сталий прибуток. Згідно довідки про заборгованість по сплаті аліментів від 23.09.2024 року видно, що відповідач [PERSON] не уникає обов`язку по оплаті аліментів, намагається сплачувати аліменти, хоч в не в достатньому розмірі, але подеколи, коли має можливість, й з переплатою. Беручи до уваги вищевикладені обставини, а саме, що відповідач, потребує постійного лікування та реабілітації, а також, що на момент звернення до суду з позовною заявою відповідач [PERSON] не уникає обов`язку по оплаті аліментів, а заборгованість по аліментам є незначною, просила суд звільнити відповідача від слати пені за прострочення сплати аліментів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні наполягала на звільненні відповідача від сплати пені за прострочення сплати аліментів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2014 року у цивільній справі № 205/3204/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 16.04.2014 року до досягнення нею повноліття. 10 січня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №205/3204/14-ц видано дублікат виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 07.06.2022 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа (дубліката) у справі №205/3204/14-ц виданого 14.03.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 16.04.2014 року до досягнення нею повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 07.06.2022 року по 01.03.2023 року у розмірі 17 718,50 грн. Рішення набуло законної сили 19 червня 2024 року. За розрахунком державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) Соколова О.О. заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом від 14.03.2018 року у виконавчому провадженні [NUMBER] за період з 31.03.2023 року по 01.09.2024 року складає 34976,50 грн. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №38932, [PERSON] перебував з 28.10.2024 року по 08.11.2024 року стаціонарному лікуванні з діагнозом цироз печінки, печінкова недостатність, хронічний панкреатити та холецистит. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.10.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 23.10.2014 року. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.01.2015 року та серії [NUMBER] від 15.01.2015, виданих Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, від даного шлюбу у відповідача народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Окрім того, відповідно до роз`яснень викладених уп.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, Верховним Судом України було зроблено висновок, відповідно до якого встановлено виключні випадки, за яких в діях платника аліментів відсутні ознаки вини. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відсутність виключних випадків, за яких в діях платника аліментів [PERSON] відсутні ознаки вини щодо несвоєчасної щомісячної виплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні питання щодо стягнення неустойки суд враховує наступне. Відповідачу нараховуються аліменти та сплачуються останнім у визначеному законом мінімальному розмірі - 1/4 частина від заробітку (доходу) боржника щомсячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Більше того, з наданого державним виконавцем розрахунку, який розрахований за період з 2014 року по 2024 року вбачається, що відповідач допускав тривале прострочення платежів по аліментам. Також суд враховує, що аліментні платежі є, з однієї сторони, грошовим зобов`язанням, однак сплачувані у вигляді аліментів кошти мають цільове призначення - утримання дитини. Відтак, допускаючи прострочення таких платежів, відповідач тим самим перекладав обов`язок по утриманню дитини на позивача, а тому несе відповідальність за таке прострочення у вигляді сплати на користь отримувача аліментів неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на підставі ст.196 СК України. При цьому стороною відповідача не наведено обґрунтованих підстав, які перешкоджали останньому своєчасно сплачувати аліменти, а здійснюючи погашення заборгованості по аліментам значними сумами останній тим самим підтвердив свою можливість отримувати дохід та утримувати дитину. Таким чином, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що у [PERSON] скрутне матеріальне становище, так як у нього немає постійного місця роботи, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин стороною відповідача суду надано не було. Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача про перебування на його утриманні ще двох дітей, які народилися у нього від другого шлюбу як підставу для звільнення від стягнення пені, оскільки вказана обставина не звільняє відповідача від обов`язку щомісячно утримувати дитину. Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач тяжко хворіє, потребує лікуванню та реабілітації, оскільки доказів, які б підтверджували вказані обставини відповідачем не було надано, а надана виписка з медичної карти стаціонарного хворого стверджує про те, що відповідач з жовтня по листопад 2024 року проходив лікування КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДМР в терапевтичному відділенні. Будь яких інших обставин, які б свідчили про наявність виключних випадків, за якими в діях відповідача, як платника аліментів, відсутні ознаки вини за прострочення виплати аліментів представником відповідача не зазначено, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен нести відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені). Відповідно до розрахунку пені, визначеного представником позивача за формулою, яка зазначена вище, пеня за прострочення аліментів складає 107978,21 грн. Контррозрахунку, який би спростував визначення такого розміру пені, стороною відповідача не надано. Оскільки у суду не виникло сумніву, щодо правильності визначення представником позивача розміру пені, тому суд приймає такий розрахунок пені до уваги при вирішенні спору по суті, не зазначаючи деталізацію такого розрахунку у змісті даного рішення. При цьому суд зауважує, що представник позивача в позові визначив розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, не більше 100 відсотків заборгованості, що відповідає вимогам ст. 196 СК України, що складає 34976,50 грн, розмір якої не викликає сумніву у суду, та такий розмір заборгованості, визначений державним виконавцем станом на 01.09.2024 року, приймається судом при вирішення спору по суті за вищенаведеними висновками. Оскільки даний розмір пені набагато менший від визначеного розміру пені позивачем, який зазначено в позові, тому суд вважає недоцільним викладати детальний розрахунок пені в змісті рішення суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми пені за прострочення сплати аліментів, яка складає 34976,50 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України позивач звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved