Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Птахокомплекс «Губин» адвокат Рунов Д.Г. 02.05.2024 поштовим зв`язком звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення суми позики та штрафних санкцій. В обгрунтвання позовних вимог представник позивача вказує, що 15.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір позики № П-15/09/23/3. Відповідно до п. 1.1. Договору, Позикодавець надав Позичальнику поворотну фінансову допомогу (позику), яку Позичальник приймає і зобов`язується повернути Позикодавцю па визначених в договорі умовах. Згідно з п. 1.2. Договору, сума поворотної фінансової допомоги (позики) становить 75000 грн. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що повернення позики здійснюється щомісяця до 20 (двадцятого) числа, починаючи з жовтня 2024 року, рівними частинами в сумі не менше 12500 грн. Відповідно до п. 4.2. позика повертається щомісячно в готівковій формі шляхом внесення Позичальником грошових коштів в касу Позикодавця, при цьому останній складає розписку в отриманні позики, або шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок Позикодавця. Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у випадку розірвання трудових відносин із Позикодавцем до моменту погашення позики. Позичальник зобов`язаний погасити позику в день припинення трудових відносин, що буде вважатись вимогою про дострокове повернений позики. Крім того, позичальник надає згоду позикодавцю на стягнення неповернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті Позичальнику при звільненні. На виконання умов Договору, відповідно до видаткового касового ордеру від 15.09.2023 та видаткового касового ордеру від 16.09.2023 позивач надав відповідачу позику на загальну суму 75000 грн. 19.02.2024 між позикодавцем та позичальником було розірвано трудові відносини. В рахунок погашення отриманої позики по договору №П-15/09/23/3 від 15.09.2023 позичальником було здійснено через касу товариства такі платежі: 25000 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером №12 від 19.09.2023; 18600 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером №395 від 19.02.2024 року. Вказує, що на дату звільнення відповідач не погасив в повному обсязі отриманої позики. 11.03.2024 позивачем було направлено повідомлення відповідачу з проханням здійснити погашення боргу протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання повідомлення. 03.04.2024 позивач повторно направив вимогу відповідачу щодо необхідності погашення позики. Станом на дату звернення до суду сума не повернутої позики становить 31400 грн. Грошові кошти відповідачем не повернуто починаючи з 20.02.2024 позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за договором позики № П-15/09/23/3 від 15.09.2023 в розмірі 33415,26 грн., в т.ч.: заборгованість за позикою 31400 грн., штрафні санкції: подвійна облікова ставка Національного банку України в сумі 1685,82 грн., інфляційні втрати в сумі 157 грн. за період з 20.02.2024 по 26.04.2024, 3 % річних в сумі 172,44 грн. за період з 20.02.2024 по 26.04.2024 р., а також витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просили справу розглядати у їхній відсутності. Позовні вимоги не визнають з підстав наведених у відзиві, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат, 3% річних (а.с.58-60). Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 15.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики № П-15/09/23/3 (а.с.12-14). Відповідно до п. 1.1. Договору, Позикодавець надав Позичальнику поворотну фінансову допомогу (позику), яку Позичальник приймає і зобов`язується повернути Позикодавцю па визначених в договорі умовах. Згідно з п. 1.2. Договору, сума поворотної фінансової допомоги (позики) становить 75000 грн. Відповідно до розділу 3 договору «Строк надання позики», п.3.1 строк дії договору сторонами було визначено 6 місяців з моменту отримання такої позики, але в будь-якому випадку до повного виконання договору. Пунктом 4.1. договору (розділ 4. Порядок повернення позики») передбачено, що повернення позики здійснюється щомісяця до 20 (двадцятого) числа, починаючи з жовтня 2023 року, рівними частинами в сумі не менше 12500 грн. Відповідно до п. 4.2.(розділу 4) позика повертається щомісячно в готівковій формі шляхом внесення Позичальником грошових коштів в касу Позикодавця, при цьому останній складає розписку в отриманні позики, або шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок Позикодавця. Пунктом 4.5.(розділу 4) договору передбачено, що у випадку розірвання трудових відносин із Позикодавцем до моменту погашення позики. Позичальник зобов`язаний погасити позику в день припинення трудових відносин, що буде вважатись вимогою про дострокове повернений позики. Крім того, позичальник надає згоду позикодавцю на стягнення неповернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті Позичальнику при звільненні. П.6.2 договору передбачено, що у разі прострочення термінів повернення позики, позикодавцю сплачується штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день такого прострочення. На виконання умов Договору позивачем відповідно до видаткового касового ордеру від 15.09.2023 р. на суму 49000,00 грн.(а.с.15) та видаткового касового ордеру від 16.09.2023 р. на суму 26000,00 грн.(а.с.16) було надано відповідачу позику на загальну суму 75000 грн. 15.09.2023 відповідачем було надано позивачу письму заяву, в якій він надав згоду на стягнення не повернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті відповідачу при звільненні(а.с.11). 19 лютого 2024 року між Позикодавцем та Позичальником було розірвано трудові відносини за ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу № 116-п/24 (а.с.19). За умовами Договору при здійсненні остаточного розрахунку було утримано з доходів відповідача 1869,23 грн., про що позичальник повідомлений та ознайомлений під особистий підпис у розрахунковому листку за жовтень 2023 року, що підтверджується копією розрахункового листка(а.с.17). 31.10.2023 р. позичальником через касу товариства здійснено платіж в сумі 25000 грн. та 18600 грн в рахунок погашення отриманої позики по Договору №П-15/09/23/3 від 15.09.2023, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру №12 від 19.09.2023 та №395 від 19.02.2024 року (а.с.16). Заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики складає 31400 грн. Позивачем вживалися до відповідача заходи досудового врегулювання спору, надсилалися 11.03.2024 та 03.04.2024 повідомлення з проханням повернути запозичені кошти (а.с.20-28). Відповідачем добровільно заборгованість не сплачено. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідача в сумі 31400 грн. по договору позики підтверджується належними та допустимими доказами. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Пунктом 6.2 укладеного договору передбачено, що у разі прострочення термінів повернення позики, постачальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день такого прострочення. Позивач просить стягнути за період з 20.02.2024 року по 26.04.2024 1685,82 грн подвійної облікової ставки Національного банку України із розрахунку, наведеного у позові. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). Згідно зі ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи у встановлений договором строк відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, отже позивач має право вимагати від відповідача повернення суми боргу та сплату неустойки, розмір та строк нарахування якої сторони визначили у договорі позики в п. 6.2, а саме штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день такого прострочення, що становить1685,82 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути інфляційні витрати за період з 20.02.2024 по 26.04.2024 в сумі 157 грн та 3 % річних за період з 20.02.2024 по 26.04.2024 в сумі 172,44 грн Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє на даний час. Таким чином, неустойка на користь позикодавця штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день такого прострочення за неповернення суми позики своєчасно, згідно з п. 6,2 договору позики, інфляційні втрати, три проценти річних, що нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання) за цим договором, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем) починаючи з 20.02.2024 на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Також підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем при подачі позову до суду витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial