Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

09 жовтня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що 18.02.2012 року Іванівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб (актовий запис № 01) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживали спільно однією сім`єю до липня 2024 року. Через сварки та непорозуміння вони були змушені припинити шлюбні відносини. Спору про місце проживання малолітніх дітей немає. Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. [PERSON] , будучи працездатною особою, ухиляється від належного утримання малолітніх дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. [PERSON] не взмозі одна утримувати двох малолітніх дітей та її доходів не достатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання двох малолітніх дітей.\~ Таким чином, позивач [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.02.2012 року Іванівською сільською\~ радою\~ Кобеляцького\~ району\~ Полтавської\~ області за актовим записом № 01; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] »; стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20-21). Представник позивача [PERSON] - адвокат Галушко С.С. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні\~ вимоги\~ визнає повністю. Не заперечує проти розірвання шлюбу із [PERSON] та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року Іванівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 01 (а.с.8). Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Спір про місце проживання дітей відсутній. Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с.11). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки в липні 2024 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, із [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 09 жовтня 2024 року. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, в справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 гривень та стягнути на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved