Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором № CSW0GA0000000002 від 28.03.2008 (укладеним між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк»), відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2015. Ухвалою суду від 20.08.2024 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 28.10.2024 представник відповідача - Попельнюх Т.І. подала до суду письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких просила відмовити в задоволенні позову. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. В позовній заяві позивач просив проводити розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач при поданні позову подавав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду в якості письмових доказів копії: заочного рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2015 по справі № 697/24/15-ц (з Єдиного державного реєстру судових рішень без зазначення особи відповідача), довідки з АТ КБ «Приватбанк» від 04.03.2024, паспорту та РНОКПП позивача. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором № CSW0GA0000000002 від 28.03.2008 (укладеним між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк»), відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2015, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed