Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 965298845 від 05.01.2020 у розмірі 23323,64 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 січня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 965298845 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» www.moneyveo.ua обрала для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти в сумі 22000,00 грн., пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Кредитний\~\~договір № 965298845 від 05 січня 2020 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, одноразового ідентифікатора № 422Q8FTH, який було направлено позичальнику. Одноразовий ідентифікатор було введено відповідачем у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 05 січня 2020 року о 17:41:40 год., після чого відповідач натиснула кнопку відправити/підписати, що є підписанням договору електронним підписом. Після вказаного товариством було перераховано грошові кошти в сумі 22000,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22000,00 грн.,\~\~строком на 126 днів зі сплатою 325,74 % річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку кредиту. Зазначав, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон-Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон-Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 965298845 від 05 січня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 95 від 25 серпня 2020 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон-Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 965298845 від 05 січня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 7 від 28 жовтня 2021 року. В подальшому, 14 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 14/02/2022-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 23323,64 грн., з яких: 14370,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8953,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Стверджував, що кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 965298845 від 05 січня 2020 року в розмірі 23323,64 грн., та судові витрати, а саме: 2 422,40 грн. судового збору та 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Позивач надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. 09 серпня 2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Мушки Н.М., у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив зазначила, що ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не повідомляли, що до них перейшли право вимоги, також не надавали відповідачу договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за Кредитним Договором № 965298845. Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «Юніт Капітал» відповідач не отримувала. З заборгованістю перед ТОВ «Юніт Капітал» не згодна. Також, зазначила, що матеріали справи не містять доказів (ні в електронному вигляді, ні в вигляді смс повідомлень) про направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості, тобто в матеріалах справи відсутні оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитними договорами. Тобто, ТОВ «Юніт Капітал» жодного разу не намагались врегулювати спір в досудовому порядку. Крім того, в матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договорами факторингу. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором про відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. У зв`язку з тим, що не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Юніт Капітал». 28\~серпня 2024\~року до\~суду надійшла\~відповідь на\~відзив від\~представника позивача\~ -\~адвоката Тараненка\~А.І.\~,\~в якій\~останній підтримав\~позовні вимоги,\~просив їх\~задовольнити.\~При цьому\~зазначив,\~що згідно з матеріалами справи боржник знав про свою заборгованість за кредитним договором, адже Відповідач здійснював часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил. Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] від 05.01.2020 року не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 965298845 від 05.01.2020 року передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином. З огляду на вищезазначене, у випадку відсутності фінансування, Договори факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із Клієнтів, що унеможливлює укладання додаткових угод до вказаних договорів, що чинні до сьогодні, а отже робить висновки Представника відповідача необґрунтованими та такими що суперечать дійсності. Проте, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на вимогу Позивача надало додатковий документ, а саме докази оплати фінансування реєстру №7 від 28.10.2021 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020. У Витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 зазначено, що сума фінансування становить 1 984 839 грн. Даний документ є підтвердженням переходу права вимоги за кредитним договором від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке пізніше перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику щодо врегулювання спору в досудовому порядку. Отже, не є підставою для звільнення Боржника від виконання Кредитного договору, якщо він не був повідомлений про досудове врегулювання спору, а лише означає виконання Боржника свого зобов`язання перед Кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 965298845 від у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22000,00 грн. строком на 126 днів зі сплатою 325,74 % річних від суми кредиту за весь час користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі зазначаються в графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору). Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що його\~\~невід`ємною частиною є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Паспорт споживчого кредиту. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» зазначало, що кредитний договір № 965298845 від 05 січня 2020 року був підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № 422Q8FTH був направлений позичальнику 05 січня 2020 року. Одноразовий персональний ідентифікатор був введений позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 05 січня 2020 року о 17:41:40 год., після чого відповідачка натиснула кнопку «Відправити/Підписати»», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.\~\~Відразу після вчинених дій 05 січня 2020 року Товариством були перераховані грошові кошти 22000,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , яка належить відповідачці, що підтверджено відповідним платіжним дорученням. Відповідно до положень\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження укладення договору ТОВ «Юніт Капітал» надало довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі\~\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що договір № 965298845 від 05 січня 2020 року був підписаний відповідачкою з використанням одноразового ідентифікатора № 422Q8FTH, направленого їй 05 січня 2020 року, о 17:41:40 год., на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] . На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей позивач ТОВ «Юніт Капітал» надав копію електронного платіжного доручення від 05 січня 2020 року № 0548487і-0с0с-49ес-ас6а-3фd9ccfbf363, банк платника АТ КБ «ПриватБанк» на суму 22 000,00 грн., в якому зазначено отримувачем кредитних коштів [PERSON] , номер картки\~ [NUMBER] , номер банківської карти був зазначений позичальником в поданій заяві на видачу кредитних коштів. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що [PERSON] не пройшла ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону, який вона сама зазначила. Крім того, відповідачка [PERSON] брала участь в розгляді справи, подавала відзив, а тому мала об`єктивну можливість надати до суду довідку від Банку про відсутність факту видачі їй банківської картки з номером №\~\~ [NUMBER] та (або) відсутність факту зарахування 05 січня 2020 року на її картковий (банківський) рахунок кредитних грошей в сумі 22\~000 грн. Проте доказів на підтвердження заперечень проти отримання кредитних грошей відповідачка [PERSON] суду не надала. Судом перевірено доводи представника відповідача щодо того, що позивач не набув права вимагати сплати кредитних коштів за кредитним договором, врахувавши наступне. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частиною 1\~ст. 1078 ЦК України\~визначено, що\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також\~право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2\~ст. 1078 ЦК України\~майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до п. 2.1. Договору № 28/1118-01\~\~клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Згідно п.п. 1.3. Договору № 28/1118-01 у під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги,\~які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 8.2. Договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відтак, договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу. 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року,\~\~відповідно до якої строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2020 року. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру права вимог. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) було укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, зокрема: за п. 1.1 Договору, «Боржник» - фізична особа з якою укладений кредитний договір, право вимоги до якого уступається за цим Договором; п. 1.2 Договору, «Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між Клієнтом\~\~і Боржником, права вимоги за яким відступаються, та який відповідає наступним критеріям: боржником за Кредитним договором виступає фізична особа та кредит не забезпечується заставою. Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до цього Договору, а саме в Реєстрах прав вимог; п. 1.3 Договору, «Право вимоги» - право грошових вимог Клієнта до Боржника по сплаті суми боргу за Кредитними договорами , строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (Додаток №17). В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19) - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 23323,64 грн. (Додаток № 20). Слід також звернути увагу, що відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ «Таліон Плюс» за Кредитним договором № 965298845 від 05.01.2020 на момент його відступлення, наведено у додатку до позовної заяви (Додаток №21). Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 965298845 від 05 січня 2020 року. У подальшому, 14 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 14/02/2022-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 до Договору факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до\~\~ [PERSON] на загальну суму 23323, 64 грн. Відтак, Реєстр прав вимоги за яким передані (відступлені) права вимоги до [PERSON] за кредитним договором був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» вже після укладення кредитного договору № 965298845 від 05 січня 2020 року та настання строку виконання зобов`язання за ним. З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відзиву представника відповідача про недоведеність ТОВ «Юніт Капітал» набуття ним права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 965298845 від 05 січня 2020 року. Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] від 05 січня 2020 року не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 965298845 від 05 січня 2020 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином та є додатком до Договору кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги за договором факторингу. За випискою з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором від 05 січня 2020 року № 965298845, вищенаведеними доказами про відступлення прав вимоги на користь позивача, [PERSON] мала кредитну заборгованість в розмірі 23323,6440 грн., яка складається із 14370,64 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 8953,00 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідачкою [PERSON] не надано до суду доказів погашення заборгованості та (або) необґрунтованості (неправильності) розрахунку заборгованості, не встановлено таких і судом. За Додатком 1 до кредитного Договору, позичальник [PERSON] мала зобов`язання сплатити останній платіж на повернення кредитних коштів 10 травня 2020 року, із зазначеним позовом позивач звернувся 16 липня 2024 року. Тому, суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачем не пропущений (положення п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України\~в редакції\~Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ). На підставі\~досліджених письмових\~доказів,\~наданих позивачем,\~які не\~спростовані відповідачем\~належними доказами,\~суд дійшов\~висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги\~ТОВ «Юніт\~Капітал»,\~обґрунтовані належними\~доказами та\~підлягають задоволенню\~шляхом стягнення\~з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 965298845 від 05.01.2020 року в розмірі 23 323,64 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн., стосовно якого суд зазначає наступне. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підстав і поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до п.3 ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17 червня 2024 року, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», Додаткова угода № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17 червня 2024 року, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17 червня 2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17.06.2024 в розмірі 5 000 грн. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000.00 грн. На підставі наданих суду доказів та з урахуванням задоволення позовних вимог позивача суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 5000.00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved