overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Мотивувала даний позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, фактичні шлюбні відносини припинилися з серпня 2023 року, подальше примирення сторін є неможливим. Ухвалою судді від 04.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей сторони не мають. Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спір з приводу майна також відсутній, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки між подружжям склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

В липні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи наступним. 22.03.2023 ТОВ «Качай Гроші» та Відповідач, яким є [PERSON] ,\~ уклали Договір кредитної лінії № 00-7269389 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - https://kachay.com.ua/, ознайомився з актуальною редакцією Правил\~ надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався\~ на\~ сайті,\~\~ під час\~\~ чого пройшов\~ процедуру\~ ідентифікації/верифікації,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Зважаючи на складність у складенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у наведені доводів учасників справи та мотивації суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22 листопада 2023 року. Мотивує заяву тим, що спільне життя не склалося, мають різні погляди на ведення господарства, мало місце насильство в сім`ї. Понад рік не підтримують подружніх стосунків. Спільних дітей немає. З урахуванням положень\~ст. 274 ЦПК України\~при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, причини неявки суду не відомі. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до таких висновків. Між сторонами зареєстровано шлюб 22 листопада 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Частинами 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам позивача, і може бути розірваним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до Альбасуні [PERSON] , в обґрунтування якого посилався на те, що 26 лютого 2000\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим почуття любові та поваги один до одного втрачено. У зв`язку з зазначеним, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких обставин. Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2000\~року, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харків зроблено запис № 175 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26 лютого 2000 року (а.с.\~4). Відомостей щодо наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей у сторін до позову не надано, судом не встановлено. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, ураховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З урахуванням указаних обставин справи, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Виходячи з того, що необхідний час для складання повного тексту рішення, враховуючи його складність, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача через систему «Електронний суд» 16.05.2024 звернувся до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5421287 у сумі 72 975,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5421287 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 25 000,00 гривень, строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 21.02.2022 року, стандартна процентна ставка 1,90 % в день та застосовується, у межах строку кредиту. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 21.02.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 7 125,00 гривень , а тому, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 23.03.2022) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 23.03.2022 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 23.04.2015 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрованний відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис за № 57. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки, тому вона просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 30.10.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 29.11.2024 року на 10.00 год. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.04.2015 сторони уклали шлюб, який зареєстрованний відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис за № 57, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , яка знаходиться в матеріалах справи. Сімейне життя у сторін не склалося, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні життєві цінності та погляди на життя. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при подачі позову до суду сплатила 1211,20 грн. судового збору, тому розмір сплаченого нею судового збору підлягає стягненню з відповідача в її користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 19.07.2023 року по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Біцан О.М. у судовому засіданні зазначила, що відповідач надає матеріальну допомогу дитині, постійно перераховує кошти, а не проживає за місцем реєстрації з тих причин, що є військовослужбовцем і проходить службу не у м. Суми. Разом з цим, не заперечую сплачувати аліменти, розмір яких визначить вже суд. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19.07.2023 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8) Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою, а відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини на даний час. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, її батьком записаний відповідач (а.с.7) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вік дитини, майнове становище сторін, те з ким проживає дитина, а також, що представником відповідача не заперечується розмір аліментів, заявлений позивачкою, суд вважає, що необхідно стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що з 13.08.2024 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося. Вважає, що збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам позивача. Тому просить суд шлюб розірвати. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала. Згідно ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Суд, у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 13.08.2024 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5) Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Відповідно до\~ст.\~24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді чоловіка\~та жінки.\~Примушування чоловіка\~та жінки\~до шлюбу\~не допускається.\~Кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин,\~примушування до\~їх збереження,\~є порушенням\~права дружини,\~чоловіка на\~свободу та\~особисту недоторканість\~(ч.\~ч.\~3\~і 4\~статті 56\~СК України).\~У відповідності\~до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року було задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; визнано виконавчий напис від 20 вересня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 5305, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] 1211,20 грн. судового збору. Однак, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 14 листопада 2024 року не було вирішено питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу. 19.11.2024 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Хейнісом О.Г. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу). \~ \~ \~ \~Так, як вбачається з Договору про надання правничої допомоги від 15.08.2024 року, Додаткової угоди № 1 від 15.08.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року, Квитанції до прибуткового касового ордеру № 15/08/2024 від 15.08.2024 року, [PERSON] було сплачено адвокату Хейнісу О.Г. за надання правничої допомоги 17 000 грн. \~ \~ \~ \~Як вбачається з опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом було сплачено за вивчення документів, поданих для написання позовної заяви - 3000 грн., за підготовку та написання позовної заяви, підготовку додатків 12000 грн., за надання клієнту усних консультацій по справі 2000 грн. , а всього 17000 грн. \~ \~ \~ \~Суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених\~доказів є\~невеликим,\~а тому\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8500,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. Отже, відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 8500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, на переконання суду, саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу буде співмірним зі складністю справи з огляду на наявність усталеної судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, однак у даному випадку це є недоцільним. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved