Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 01.11.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 20.09.1997 Малинівською сільською радою Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Від даного шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Отже, подальше спільне життя є неможливим, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Спору про спільне майно немає. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. 14.11.2024 подав заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно поданої до суду заяви від 14.11.2024 просила проводити розгляд справи без її участі, не заперечила щодо розірвання шлюбу. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~розглядає справу\~у судовому\~засіданні за\~відсутності позивача\~і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено,\~що 20 вересня 1997\~року Малинівською сільською радою Малинського району Житомирської області було\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , за актовим записом № 11. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відсутність відповідного клопотання відповідача, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». З відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved