Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Заявник [PERSON] у інтересах якої діє адвокат Костюк І.В. звернулася до суду із заявою у якій просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] при виконанні бойового завдання в зоні бойових дій поблизу населеного пункту Парасковіївка Бахмутського району Донецької під час виконання обов`язків з військової служби. У обґрунтування своєї заяви вказує, що вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті свого чоловіка [PERSON] та отримати свідоцтво про його смерть у відділі ДРАЦС, оскільки він загинув у зоні бойових дій під час виконання службових обов`язків 29.07.2022, внаслідок чого неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", а тому звернувся до суду з вказаною заявою. Що позбавляє його можливості скористатися своїми цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі сметю батька, зокрема оформити спадщину, отримати одноразову грошову допомогу, як член сім`ї загиблого військовослужбовця, отримати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та ін. 05 грудня 2024 року від представника заінтересованої особи військова частина [NUMBER] до суду надійшло пояснення, у якому останній зазначив, що за фактом зникнення безвісті військовослужбовця військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 17 від 27.01.2023 було призначено службове розслідування. У ході якого встановлено, що 22.01.2023 близько 9 години ранку під час бойового зіткнення біля н.п. Парасковіївка Бахмутського району Донецької області молодший сержант [PERSON] отримав мінно-вибухову травму, несумісну з життям. Тіло молодшого сержанта [PERSON] без ознак життя бачив сержант [PERSON] . Евакуювати тіло молодшого сержанта [PERSON] не було можливим через інтенсивний ворожий обстріл і залишення позицій військовослужбовцями ЗСУ за наказом командира. Встановлено також останнє ймовірне місце перебування зниклого безвісті. Місце та час загибелі безвісті зниклого молодшого сержанта [PERSON] підтверджено рапортом ТВО командира роти вогневої підтримки молодшого сержанта Неділько, поясненнями сержанта [PERSON] та старшого сержанта [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 47 від 12.02.2023 року службове розслідування було завершено, та встановлено молодшого сержанта [PERSON] вважати безвісті зниклим, дану подію вважати такою яка сталася під час виконання обов`язків військової служби, в районі бойових дій та пов`язаною із захистом Батьківщини. Загибель молодшого сержанта [PERSON] не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесних ушкоджень. Вважати, що члени сім`ї, батьки та утриманці зниклого безвісті [PERSON] мають право на призначення та отримання належних їм одноразових грошових виплат (допомог). Заявник [PERSON] та її представник адвокат Костюк І.В. у судовому засіданні просили заяву про встановлення факту смерті задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав лист про розгляд справи у його відсутність. Позиція частини щодо заявлених вимог висловлена у поясненнях. Представник заінтересованої особи [INFO] у судове засідання не з`явився, про час та місце розглядом справи повідомлялися належним чином. Клопотань про перенесення розглядом справи чи пояснень з приводу заяви до суду не надходило. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, але на адресу суду надіслав лист про відсутність заперечення проти заяви заявника та прохала даний розгляд справи провести у її відсутність. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст.\~95\~ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданим Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління 13.09.2022 (а.с. 8). [PERSON] був мобілізований [INFO] до лав Збройних сил України та проходив військову службу у складі військової частини [NUMBER] , за військовим званням молодший сержант, на посаді водій 2 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки. Відповідно до сповіщення сім`ї №40 [INFO] від 07.02.2023 №12/302 сповіщено, що її чоловік водій 2 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойового завдання поблизу с. Парасковіївка, Бахмутського району Донецької області зник безвісті (а.с. 9). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 27.01.2023 року №17 призначено службове розслідування з приводу зникнення військовослужбовців за особливих обставин у тому числі і щодо [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до акту проведення службового розслідування військової частини [NUMBER] від 10.02.2023 встановлено, що «В ході службового розслідування відносно зникнення безвісти солдата [PERSON] встановлено, що, згідно рапорту ТВО командира роти вогневої підтримки молодшого лейтенанта [PERSON] , [INFO] близько 09.00 години під час бойового зіткнення біля н.п. Парасковіївка Бахмутського району Донецької області молодший сержант [PERSON] отримав множинні мінно-вибухові поранення. Тіло молодшого сержанта [PERSON] без ознак життя бачив сержант [PERSON] та старший сержант [PERSON] . Точного підтвердження загибелі молодшого сержанта [PERSON] немає. Евакуювати тіло молодшого сержанта [PERSON] не було можливим через інтенсивний ворожий обстріл і залишення позицій військовослужбовцями ЗСУ за наказом командира. Останнє ймовірне місце перебування зниклого безвісті встановлено відповідними координатами. Місце та час зникнення безвісти солдата [PERSON] підтверджено рапортом ТВО командира роти вогневої підтримки молодшого лейтенанта [PERSON] , поясненнями сержанта [PERSON] та старшого сержанта [PERSON] . Про подію проінформовано посадові особи [INFO] та правоохоронні органи. В діях службових осіб військової частини [NUMBER] ознак будь-якого правопорушення не встановлено (а.с. 9-12). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження:120231705800000053 від 27.01.2023 року Бахмутським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відкрито кримінальне провадження за фактом кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісти зниклого [PERSON] , [INFO] , 22.01.2023 року, військовослужбовця ЗСУ, який виконував бойове завдання на околицях м. Бахмут, Донецької області (а.с. 13). Державне підприємство «Український національний центр розбудови миру», що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.03.2022 № 228-р виконує функції Національного інформаційного бюро (далі НІБ), розглянуло адвокатський запит адвоката Костюка І.В. від 24.10.2024 № 2410-3 (вх. № 011-38033 від 06.11.2024) та повідомило, що за наявною у розпорядженні інформацією відомості про [PERSON] , [INFO] , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про [PERSON] , [INFO] , до НІБ не надходила про, що надано відповідну виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора (а.с. 14-15). Відповідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 303/30.10-28 від 28.11.2024 актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктами 3, 5 частини другої ст.\~293 ЦПК України визначено, що суд розглядає впорядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 8, 9 ч. 1 ст.\~315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особив певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З метою запровадження спрощеного порядку встановлення фактів народження або смерті особи в межах території, на якій діє воєнний чи надзвичайний стан, Законом України\~від 01\~липня 2022\~року №2345-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо особливостей\~провадження у\~справах про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~в умовах\~воєнного чи\~надзвичайного стану\~та на\~тимчасово окупованих\~територіях» внесено зміни, зокрема, у ЦПК України та викладено в новій редакції ст. 317. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. З огляду на правову природу згаданого закону, у тому числі пояснювальну записку, зміни у цивільному процесуальному законодавстві були необхідні, оскільки внаслідок просування російської армії частина території України опинилася або певний час перебувала під тимчасовим контролем військових країни-агресора, а деякі міста знаходилися та знаходяться в облозі майже від початку нової фази збройної агресії. Весь цей час російська армія вчиняла систематичні та масові злочини проти цивільного населення, в тому числі, не вибіркові обстріли за допомогою артилерії та авіа нальотів на об`єкти приватного житлового сектору цивільної інфраструктури (лікарні, бібліотеки, укриття тощо). Були зафіксовані чисельні випадки розстрілів цивільного населення на тимчасово контрольованих російськими військами територіях, що за наявних обставин не могли бути належним чином задокументовані. За інформацією, яка надходила, на тимчасово зайнятих російськими військовими територіях України відбувалися масові вбивства та поховання цивільних осіб. Також була інформація про спроби знищення російськими військовими тіл вбитих ними цивільних з метою укриття злочинів. Так само на контрольованих чи заблокованих армією держави-агресора територіях ставалися факти народження дітей, які внаслідок активних бойових дій чи тимчасового контролю населених пунктів армією Росії не могли бути оформлені належним чином. Враховуючи зазначене, положення ст.\~317\~ЦПК України передбачають можливість встановлення факту народження або смерті особи (цивільного населення, а не військовослужбовців) на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, що за наявних обставин не могли бути належним чином задокументовані. У тойже час, нормами ст.ст. 43, 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Крім того, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»передбачено, що загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступної після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду. Також, Закон України\~«Про правовий\~статус осіб,\~зниклих безвісти\~за особливих\~обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру. Згідно з частиною третьою ст.\~4\~Закону України\~«Про правовий\~статус осіб,\~зниклих безвісти\~за особливих\~обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ч .2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. У статті 306 Цивільного процесуального кодексу України зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. За змістом ст.ст. 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи. Оголошення померлим [PERSON] заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання грошової допомоги за загибель при виконанні завдань по захисту Батьківщини. Суд зазначає, що смерть [PERSON] настала під час виконання бойового завдання зі захисту Батьківщини, в ході повномасштабного вторгнення з [INFO] російських збройних сил. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення померлим [PERSON] . При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи наведене та

Outcome: approved