Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

03.09.2024 позивачка\~звернулася в\~суд із\~позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 24 квітня 2014 року, хоча фактичні шлюбні відносини між ними було припинено приблизно в\~2009\~році. Від шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] . Позивачка з 29 жовтня\~2016\~року перебуває в шлюбі з [PERSON] . Після припинення з відповідачем шлюбних відносин у\~2009\~році, син - [PERSON] , залишився проживати зі позивачкою - матір?ю, кошти на утримання дитини відповідач не надавав. З позовом про стягнення аліментів позивачка не зверталася, оскільки вказує, що працювала і самостійно могла забезпечувати сина усім необхідним, а з\~2011\~року почала проживати з своїм нинішнім чоловіком, який власне і взяв на себе обов`язки батька, займається вихованням сина. Дитина вважає і називає його татом. В даний час у відповідача троє дітей в іншому шлюбі, а з [PERSON] він не спілкується. Востаннє дитина бачила відповідача і спілкувалася з ним три роки тому. Батько дитини з ним не спілкується взагалі, не цікавить його життям, не надає кошти на утримання, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків. Син [PERSON] в даний час навчається в Волинському обласному ліцеї з посиленою військо-фізичною підготовкою імені [PERSON] з 01.09.2023\~року. Враховуючи наведене, позивач просить позбавити \~ [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] . Ухвалою від 05.09.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк від відповідача відзив на позовну заяву до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. 25.10.2024 судом ухвалено підготовче провадження у справі завершити та призначити справу до судового розгляду. Позивач та її представник - адвокат Булат Ю.В. попередньо подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи виконавчого комітету Луцької міської ради, як органу опіки та піклування Андрусік О.А. попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24.04.2014 р(а.с.8). Син - [PERSON] проживає з матір`ю - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] з 29 жовтня\~2016\~року (а.с.12). 3 довідки № 510/1-14 від 02.09.2024\~року, яка була видана начальником Волинського обласного ліцею з посиленою військо-фізичною підготовкою імені Героїв Небесної Сотні полковником [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з\~01.09.2023\~року\~навчається в\~ліцеї, контактною особою з питання навчання та дисципліни була мама - [PERSON] . За період навчання батько успіхами сина не цікавиться. З вчителями та класним керівником не знайомий, батьківські збори не відвідував (а.с.13). Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 05.11.2024, [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 20.07.2011 р. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 644-1 від 06.11.2023 року було затверджено висновок Служби у справах дітей від 01.11.2024 №290 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », згідно якого враховуючи інтереси дитини підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку, Луцький ліцей №26, в якому [PERSON] навчався до 01.09.2023, на запит служби у справах дітей надав інформацію від 01.10.2024\~N?\~01-14/668 про те, що його батько участі у шкільному житті сина не брав, батьківські збори не відвідував. 27.09.2024\~ [PERSON] з сином [PERSON] прибули у службу у справах дітей. [PERSON] повідомив, що бачив батька три роки тому. Він знає номер телефону батька, який телефонував йому на день народження. [PERSON] вважає, що його батька необхідно позбавити батьківських прав, матір звернулася до суду з відповідним позовом з його ініціативи. На телефонні дзвінки працівників служби у справах на номер телефону, який повідомив [PERSON] , [PERSON] не відповідає. Отримати пояснення [PERSON] щодо його участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина [PERSON] не вдалося. З досліджених\~судом доказів\~вбачається,\~що [PERSON] \~не вживав\~заходів для\~забезпечення своєї\~участі у\~вихованні та\~спілкуванні з\~сином.\~Наведене даєпідстави для висновку, що відповідач самоусунувся від виховання своєї дитини та не виконує покладених на нього Законом батьківських обов`язків без поважних причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував його необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкувався з ним, що свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських [PERSON] є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 164, 166 СК України,

Outcome: approved