Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

16 жовтня 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 06 вересня 2016 року Виконавчим органом Новогродівської селищної ради міста Торецька Донецької області, актовий запис №32. Від шлюбних відносин сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а подальше збереження шлюбу, позивач вважає неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу повернути позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2024 року цивільну справу № 175/15731/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. 18 листопада 2024 року цивільна справа № 175/15731/24 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 19 листопада 2024 року справу прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 06 вересня 2016 року Виконавчим органом Новогродівської селищної ради міста Торецька Донецької області, актовий запис №32, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 січня 2017 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбних відносин сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02 жовтня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві [PERSON] просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Разом з тим, відповідно до наданого позивачем свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 січня 2017 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, прізвище позивача як до реєстрації шлюбу 06.09.2016 року, так і після такої реєстрації зазначено « [PERSON] ». Жодних доказів того, що дошлюбне прізвище [PERSON] є саме « [PERSON] », позивачем не надано, а тому суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині відновлення позивачу дошлюбного прізвища. При цьому, суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена можливості змінити прізвище чи відновити своє дошлюбне прізвище, шляхом звернення із відповідною заявою до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання.

Outcome: partial