Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.10.2018 року Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" уклало кредитний договір №Z62.00403.004444008 зі [PERSON] . Згідно з умовами договору, банк надав позичальнику кошти на поточні потреби в сумі 50000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит разом із процентними платежами відповідно до умов договору. 19.12.2023\~між ПАТ\~"Ідея\~Банк"\~та ТОВ\~"Оптіма\~Факторинг"\~був укладений\~договір факторингу\~№ 19/12-2023.\~22.12.2023\~ТОВ "Оптіма\~Факторинг"\~уклало договір\~факторингу №\~22/12-2023\~з ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Профіт\~Капітал",\~відповідно до\~якого ТОВ\~"Оптіма\~Факторинг"\~передало права\~вимоги за\~кредитним договором\~№ Z62.00403.004444008. У зв`язку з цим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 95882,94 грн, яку позивач просить стягнути, а також витрати на оплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 27 вересня 2024 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач не надала заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористалась правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 18.10.2018\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] укладено\~кредитний договір\~№ Z62.00403.004444008. Відповідно до\~умов кредитного\~договору № Z62.00403.004444008 від 18.10.2018 року, Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 50000 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) згідно з умовами цього Договору (п. п. 1.1. Договору). Відповідно до п.п. 1.2 Договору, банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Згідно з п.п. 1.4 Договору, на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювальну процентну ставку в розмірі 15%. Також відповідно до п.п. 1.10 Договору, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до паспорту споживчого кредиту вбачається, що плата за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,50% щомісячно від початкової суми кредиту. Відповідно до Додатку до паспорта споживчого кредиту встановлено графік щомісячних платежів за кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 19.12.2023 заборгованість відповідача становить 95882,94 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом 36454,93 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 19248,49 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 40179,52 гривень. Факт отримання та користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 18.10.2018 по 19.12.2023. Між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" 19.12.2023 укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до Договору факторингу №19/12-2023 АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "Оптіма Факторинг", а ТОВ "Оптіма Факторинг" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Між ТОВ\~"Оптіма\~Факторинг"\~та ТОВ\~"ФК\~"Профіт\~Капітал"\~22.12.2023\~був укладений\~Договір факторингу\~№22/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ "Оптіма\~Факторинг"\~передав (відступив),\~а ТОВ\~"ФК\~"Профіт\~Капітал"\~прийняв права\~вимоги до\~за Кредитним\~договором № Z62.00403.004444008 від 18.10.2018. За таких\~обставин,\~до ТОВ\~"ФК\~"Профіт\~Капітал"\~починаючи з\~22.12.2023\~року відповідно\~до договору\~факторингу №22/12-2023\~перейшло право\~за Договором\~№ Z62.00403.004444008 від 18.10.2018, що укладено між АТ "Ідея Банк" та відповідачем. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що договір був підписаний відповідачем особисто. Разом з тим, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що відповідачем був укладений договір кредиту № Z62.00403.004444008, умови якого позикодавцем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк заборгованості не повернула. Предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). Розрахунок суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору в частині заборгованості за основним боргом в розмірі 36454,93, а також нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 19248,49 грн., а в загальному розмірі 55703,42 грн, наданий суду, відповідає вимогам закону. Відповідач не спростувала надані позивачем розрахунки заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Розмір відсотків не є непропорційно великою сумою компенсації та відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, оскільки згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідний правовий висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та постановою Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19). Тобто, кредитним договором встановлено розмір процентної ставки, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, з якими погодилась відповідач, проставивши свій підпис при укладенні вказаних кредитних договорів. Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial