Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позов обґрунтовує тим, що 30.04.2011 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12.04.2015 шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавить його долею, життям, навчанням та оздоровленням, не приймає участі у вихованні та житті сина, не має бажання з ним бачитись. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі відповідача. Незважаючи на її неодноразові звернення до відповідача щодо прийняття ним участі у вихованні дитини, останній не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, не вживає заходів щодо забезпечення своїй дитині достатнього рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку та захисту його законних прав і інтересів, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, відпочинку та лікування дитини. Дитина взагалі не пам`ятає свого батька. Відповідач відзив на позов не подав. Треті особи відділ по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району пояснення щодо позову не подали. Представник третіх осіб Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради та виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради подав письмові пояснення в яких зазначив, що в 2020 році позивачка зверталась до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] та стягнення аліментів. Відповідно до рішення суду від 05.04.2021 позов задоволений в частині стягнення аліментів, у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав відмовлено. У 2021 році [PERSON] зверталася до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав щодо відносно малолітнього [PERSON] . Відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14.02.2022 на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у справі закрито. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.08.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Витребувано у Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради висновок щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Витребуваний доказ до суду не поданий. Ухвалою про залучення до участі у справі третьої особи від 29.08.2024 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради та районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району. Витребувано у виконавчого комітет Інгулецької районної у місті ради висновок щодо розв`язання спору. Витребуваний доказ поданий до суду 07.10.2024. Ухвалою про призначення судового розгляду від 16.10.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Під час опитування малолітнього [PERSON] позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Представник позивачки адвокат Гринюк О.М. позов підтримав, з урахуванням обставин, викладених у ньому. Також пояснив, що позивачка виїхала за межі України у березні 2022 року. У відповідача є номер телефону сина, але з дитиною він не спілкується. Представники третіх осіб Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради, виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не з`явились. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився. Про дату,час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. З заявою про розгляд справи без його участі не звертався. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, опитавши дитину, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 10.04.2023. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 21.04.2015 у справі № 336/1982/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до акту Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-СЕРВІС-КР» від 10.06.2024, складеного комісією у складі мешканців будинку [ADDRESS] , про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 18.09.2024 № 353 «Про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] » виконавчий комітет вирішив вважати недоцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України). Частиною першою статті 8 Закону України № 2402-III від 26 квітня 2001 року «Про охорону дитинства» (далі Закон № 2402-III) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону № 2402-III). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: (1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; (2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; (3) жорстоко поводяться з дитиною; (4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; (5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; (6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частини перша - третя статті 164 СК України). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини другої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Опитаний малолітній [PERSON] в присутності матері [PERSON] , зазначив, що в березні 2022 року він виїхав з матір`ю та сестрою до Англії. З батьком спілкувався останній раз приблизно 6 років тому по телефону. Під час його перебування за кордоном батько йому не телефонував, не надсилав повідомлень та не вітав з днем народження. Після виїзду за кордон в Україну він не повертався. Останній раз він гостював у батька та його матері у 2018 році. Після цього спілкування з батьком закінчилося. Він образився на батька через те, що той не цікавиться ним, не бажає з ним спілкуватися. Він також не має бажання спілкуватись з батьком та щоб той брав участь у його вихованні. Просив позбавити батька батьківських прав щодо нього. Суд встановив, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини внаслідок його винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до частин четвертої - шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, викладеному у рішенні виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 18.09.2024 № 353 «Про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] », оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Відомості, зазначені у висновку, одержані лише з пояснень відповідача [PERSON] . При цьому органом опіки та піклування не були вислухані думки позивачки та малолітньої дитини. При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що відповідач заперечень проти позову не подав. Жодного разу не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча йому було достеменно відомо про розгляд цієї справи, оскільки він брав участь при складанні висновку щодо розв`язання спору та особисто отримав судові повістки 13.08.2024 та 30.09.2024. Вказані обставини суд розцінює як відсутність у відповідача інтересу до дитини та її долі. З урахуванням вищевказаних обставин та найкращих інтересів малолітнього [PERSON] , який пояснив, що відповідач не спілкується з ним та не бере участь у його виховання протягом останніх шести років, не має бажання спілкуватись з батьком та щоб той брав участь у його вихованні, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволений повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved