Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість станом на 09.05.2024 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.06.2019 у сумі 119\~275 грн 72\~коп загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що monоbank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, у відділенні банку, співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, кредитним агентом у точці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 26.06.2019 відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26.06.2019. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у 100\~000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка [NUMBER] . АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 30.03.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.03.2023 направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за Договором станом на 09.05.2024 становить 119\~275,72 грн, з них 119\~275,72 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). 31.07.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості. В обґрунтування відзиву зазначає про те, що анкета-заява від 26.06.2019 не містить жодних даних стосовно умов оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та інших істотних умов. Також відсутня інформація, яка картка була видана відповідачу, відсутня інформація про розмір кредитних коштів або встановленого ліміту на картковий рахунок відповідача. Крім того, відповідач має певні сумніви стосовно того чи дійсно саме його підпис міститься в анкеті-заяві від 26.06.2019. відповідач не підписував Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал банк», тому достовірно неможливо визначити на які саме Умови та правила погодився відповідач, та з якими саме Умовами його було ознайомлено. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал банк» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву від 26.06.2019, а тому не має підстав вважати, що між позивачем та відповідачем дійсно укладено кредитний договір та погоджені всі умови стосовно нього. Ухвалою судді 08.07.2024 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду\~від 21.10.2024 клопотання представника про витребування оригіналів доказів для огляду у судовому засіданні задоволено; витребувано у АТ «Універсал банк» оригінал Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 26.06.2019, укладеної між [PERSON] та АТ «Універсал банк», для огляду у судовому засіданні 20 листопада 2024 року о 10 годину 00 хвилин. 29.10.2024 від позивача на адресу суду надійшла виписка по рахунку за період 26.06.2019 по 09.05.2024 та оригінал анкети заяви до Договору про надання банківських послуг від 26.06.2019. Крім того, позивачем надано довідку про встановлення кредитного ліміту та довідку про наявність рахунку від 24.10.2024. 20.11.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи по справі з переліком питань. У судовому засіданні 02.12.2024 року представник відповідача відмовилася від клопотання про призначення експертизи, відмова була прийнята судом та клопотання про призначення експертизи залишено без розгляду. 03.12.2024 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких відповідач визнав наявність боргу перед позивачем у сумі 26\~260,12 грн. Представник відповідача зазначила, що 11.11.2024 ознайомилася з деталізованою випискою та не погоджується із розрахунком заборгованості з огляду на наступне. За період з 26.06.2019 по 07.01.2022 відповідачу чотири рази встановлювався кредитний ліміт: 26.06.2019 кредитний ліміт встановлено у розмірі 20\~000,00 грн; 03.10.2019 50\~000,00 грн; 21.11.2019 70\~000,00 грн; 07.01.2022 100\~000,00 грн. Сума витрат за період з 25.06.2019 по 10.05.2023 складає 315\~044,66 грн. Відповідач зараховував у якості погашення заборгованості кошти у сумі 195\~768,94 грн та за період з 25.06.2019 по 10.05.2023 частину коштів, які відповідач направляв на погашення заборгованості банк зарахував на погашення нічим не передбачених відсотків по кредиту у сумі 93\~015,60 грн. Нарахування будь-яких відсотків з боку позивача є неправомірними та безпідставними діями, адже в матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів погодження сторонами сплати відсотків у межах взаємовідносин між позивачем та відповідачем. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідач, підписуючи анкету-заяву від 26.06.2019 виявив бажання про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту згідно з додатком до умов договору. Анкета- заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, отже у відповідача відсутні підстави для сплати заборгованості за відсотками, а тому вважають, що суми надходжень, які банком були розподілені на погашення відсотків підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. З урахуванням внесених коштів на погашення протиправно нарахованих відсотків у сумі 93\~015,60 грн, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає у сумі 26\~260,12 грн. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до позову додав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні визнала позов частково у сумі 26\~260,12 грн, зазначила, що проценти відповідачу були нараховані незаконно, оскільки їх нарахування не було погоджено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписано анкету-заяву від 26.06.2019, в результаті якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.12). Оригінал анкети-заяви від 26.06.2019 було оглянуто у судовому засіданні за клопотанням представника відповідача. У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. До позову банком долучено витяг Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, довідка по картці «Чорна картка monоbank», паспорт споживчого кредиту (а.с.13-25, 26-27, 28-30). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором станом на 09.05.2024 становить 119\~275,72 грн, з них 119\~275,72 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.6-11). Відповідно до наданої банком виписці по картці від 24.10.2024 за період 26.06.2019-09.05.2024 відповідачу у рахунок заборгованості було нараховано відсотки по кредиту на суму 93\~015,60 грн. Відповідно до довідки про наявність рахунку АТ «Універсал банк» від 24.10.2024 відповідачу видано чорну картку з терміном дії до 11/24 (а.с.124). Згідно з довідкою про розмір встановлення кредитного ліміту, відповідачу кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, 26.06.2019 кредитний ліміт встановлений у розмірі 20\~000,00 грн, з 07.01.2022 максимально був збільшений до 100\~000,00 грн (а.с.125). Представником відповідача зроблено контррозрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача складає 26\~260,12 грн (а.с.153-154). Будинок за адресою [ADDRESS] був пошкоджений внаслідок ракетних обстрілів з боку РФ й вибуху засобів враження та пожежі орієнтовно 30.03.2022, що підтверджується актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 30.08.2022 (а.с.56-60). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». У цій справі в анкеті-заяві від 26.06.2019 [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до умов договору, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена (а.с.12). Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив. Оскільки в анкеті-заяві від 26.06.2019 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то банк-позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (119\~275,72 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (93\~015,60 грн) з 119\~275,72 грн до 26\~260,12 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/20. Питання щодо\~судових витрат\~судом вирішується\~відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України.\~Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог\~та підлягає\~частковому стягненню\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача у\~сумі 666,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial