Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

Представник позивача адвокат Іваниця О.О., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», (далі АТ «Ощадбанк» , треті особи: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, [PERSON] , в якому просить суд скасувати (припинити) обтяження - заборону відчуження нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.06.2005 10:32:18 за №2105637. Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Позивачка після смерті своєї матері подала до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До спадкового майна ввійшла 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 04 липня 2024 року, під час оформлення спадщини, перевіркою нотаріусом Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено наявність заборони, яка позбавляє в подальшому здійснити оформлення спадщини та реєстрації права власності [PERSON] на вказану частину буднику. За інформацією, отриманою від [PERSON] ще при житті, позику отриману в Ощадбанку в 1989 році, вона на протязі декількох років повернула в повному обсязі. Про це додатково свідчить і той факт, що починаючи з 1989 року від Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі - АТ «Ощадбанк») не надходило жодних претензій чи вимог про сплату боргу, не ініціювалися судові справи та відповідні виконавчі провадження. За таких обставин [PERSON] вважає, що наявність в реєстрі інформації про чинну заборону на нерухоме майно є виключно наслідком того, що після виплати спадкодавцем боргу, не було вчинено своєчасно відповідних дій про зняття заборони. З сайту Автоматизованої системи виконавчих провадження вбачається, що будь-які виконавчі провадження відкриті відносно [PERSON] відсутні. 17 вересня 2024 року Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою [PERSON] надано засвідчену копію аркушу витягу з Реєстру Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1985-1989 роки, з якого вбачається наявність запису про накладення обтяження відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , борг 3 тисячі на 10 років. Даний витяг надано листом Першої Запорізької державної нотаріальної контори від 17.09.2024 року № 1988/01-16, в якому також зазначено про наявність запису про накладення заборони на нерухоме майно, зробленого на підставі повідомлення Комунарського відділення Ощадбанку м.Запоріжжя, дата накладення заборони 02.08.2024 року, та що до теперішнього часу заборона не знята, та що повідомлення та іншу інформацію надати не має можливості через сплив трирічного строку їх зберігання та знищення. Представник [PERSON] , звертався 17.09.2024 року до АТ «Ощадбанк» з листом вих. № 17-09-2024/4 про зняття обтяження, заборони відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Але отримав відмову, оскільки справа не зберігається. Позивачка зазначає, що іншої можливості та способу зняття обтяження у неї не має. Наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна архівного запису щодо заборони відчуження позбавляє [PERSON] здійснити оформлення спадщини та реєстрації права власності за нею на вказану частину будинку, тобто наявність заборони на нерухоме майно перешкоджає їй у здійсненні права власності. 28.10.2024 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у спрощеному провадженні. 04.12.2024 року представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог з тих підстав, що Банк є неналежним відповідачем. В матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження існування кредитних або інших правовідносин між АТ «Ощадбанк» та позивачем. Згідно інформації що є в базах даних, які знаходяться у ведені підрозділів центрального апарату АТ «Ощадбанк» у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутні невиконані кредитні зобов`язання перед АТ «Ощадбанк», які могли привести до внесення запису про обтяження прав або майна позивача у 2005 році (дати автоматичного перенесення до електронної бази даних запису про заборону реєстратором). Крім того, в реєстрах заставленого майна АТ «Ощадбанк», станом на дату подання цього відзиву відсутня інформація щодо перебування будь-якого нерухомого майна, яке належить позивачу в заставі банку. Згідно наявних доказів в матеріалах позовного провадження відсутні будь-які посилання на те, що заборона була накладена за ініціативою або участю АТ «Ощадбанк». В судове засідання позивачка та представник позивача адвокат Іваниця О.О. не з`явились. Адвокатом надано заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, на позові наполягали, просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, відповідно до відзиву на позовну заяву просив суд розглянути справу за відсутності представника. Третя особа державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надано. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №2595. [PERSON] є донькою [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] , відповідно до якого зазначено, що батьками є [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу згідно якого вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу було змінено прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до довідки вданої державним нотаріусом Шостої запорізькою державною нотаріальною конторою І.Г. Зайцевою зазначено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] - матері [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа №705/2003. Спадщиною зазначена: 1/3 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що 21.06.2005 року о 10:32:18 за №2105637 реєстратором Запорізький обласний державний нотаріальний архів, зареєстровано обтяження № 2105637. Підстава обтяження - договір застави б/н Ощадбанк №8199; Об`єкт обтяження - будинок за адресою: [ADDRESS] ; Власник - [PERSON] . Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що у системі відсутні зареєстровані жодні виконавчі провадження відносно [PERSON] . 15.10.2024 року АТ «Державний ощадний банк» надано відповідь на адвокатський запит від 17.09.2024 року щодо зняття обтяження, заборони відчуження житлового будинку за результатами розгляду якого що інформація яка є предметом розгляду є банківською таємницею. Додатково зазначено, що для можливості зняття обтяження на майно, банком повинні бути надані нотаріусу первинні документи (повідомлення кредитора з зазначеними реквізитами кредитних зобов`язань та за наявності відповідний правочин (договір), які свідчать про виконання зобов`язань за договором іпотеки. Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Першої запорізької державної нотаріальної контори Трипольської Катерини, згідно з даних Реєстру для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово - будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1985-1989 роки, є запис про накладення заборони на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , який було зроблено на підставі повідомлення б/н від 01.08.1989 року Комунарським відділенням ощадбанку м.Запоріжжя на ім`я [PERSON] , рік народження не вказано, р.н.о.к.п.п. не вказано, підстава обтяження: договір застави. Дата накладення заборони 02.08.1989 року. До теперішнього часу заборона не знята. Надати більш точну відповідь не має можливості, оскільки повідомлення на підставі яких накладались арешти (заборони) у 1989 році зберігались три роки та у зв`язку зі спливом їх терміну зберігання знищені. З наведеного вбачається, що на час звернення позивачки до суду арешт накладений на все майно спадкодавця [PERSON] в інтересах Комунарського відділення ощадбанку м. Запоріжжя втратив свою актуальність, оскільки гр.. [PERSON] не має невиконаних зобов`язань по відношенню до відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», що визнається представниками останнього. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.316, 317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна. Згідно з підпунктом 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином, суд дійшов висновку, що прийнявши спадщину після смерті матері, позивач вважається власником з моменту її відкриття, однак, у зв`язку з наявністю арешту, позивач не може реалізувати своє право на її оформлення. Наявність протягом тривалого часу (понад 35 років) нескасованих арештів на майно померлої матері позивачки, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку зацікавлених осіб, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Суд наголошує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Щодо посилання відповідача АТ «Державний ощадний банк України» на ті обставини, що позивачем заявлено вимоги до неналежного відповідача, слід зазначити наступне. В постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», викладений підхід до визначення кола осіб, які мають бути залучені до участі в справі за позовами про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна), який фактично не втратив свою чинність, а саме позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як вбачається з матеріалів справи обтяження накладено на підставі повідомлення Ощадбанку, тобто зазначені заходи вчинено в інтересах АТ «Ощадбанк». Натомість, відповідач не надав суду доказів правомірності обмеження права власності позивача, а так само доказів наявності у позивача перед банком невиконаних грошових зобов`язань. Враховуючи наявність накладеного обтяження на майно та відсутність підстав, які би виправдовували обмеження права власності позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом припинення такого обтяження. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі судового рішення або заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації (крім випадку, коли строк дії публічного обтяження обмежено законом) не більш як на п`ять років. На підставі судового рішення або заяви щодо припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження. У разі коли на підставі судового рішення припинено обтяження на індивідуально визначене рухоме майно, відомості про яке містяться в записі про обтяження рухомого майна, що містить відомості про декілька об`єктів рухомого майна, припинення обтяження здійснюється реєстратором шляхом внесення змін до відповідного запису в Реєстрі, а саме - виключення відомостей із запису про відповідне індивідуальне визначене рухоме майно, щодо якого припинено обтяження. Відомості про припинення обтяження на підставі судового рішення можуть бути зареєстровані також за зверненням боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, або самостійно реєстратором у зв`язку з отриманням судового рішення в своєму електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами. Вимога позову про виключення цього запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки така дія прямо передбачена вищевказаним законом. Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: approved