Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

У червні 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Лаєвська Марине Леніківна звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення батьківства. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що сторони познайомилися навесні 2009 року та почали проживати однією сім`єю без шлюбу по [ADDRESS] . Вказане житло є приватною власністю відповідача, позивач з 2012 року постійно проживав та зареєстрований за вказаною адресою. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON] , позивач є батьком дитини. Відповідач вважала за потрібне перебувати в статусі одинокої матері, а тому при реєстрації народження сина відомості про батька були записані зі слів матері. Сторони разом з дитиною проживали та були зареєстровані за вищевказаною адресою, між ними склалися довірливі стосунки. Позивач неодноразово пропонував зареєструвати шлюб, але відповідач вважала, що це не є необхідністю та відмовлялася. Між позивачем та малолітнім [PERSON] склалися добрі відносини, позивач виявляв до хлопчика батьківську турботу, піклувався про його розвиток та здоров`я, матеріально забезпечував. Такі ж стосунки тривають між батьком та сином по теперішній час. У перші дні війни, 01 березня 2022 року позивач відвіз [PERSON] з дитиною на евакуаційний потяг і вони поїхали від війни в Словаччину. У жовтні 2022 року відповідач з сином повернулися до Києва, та знову почали проживати однією сім`єю з позивачем. Проте, згодом позивач з`ясував, що [PERSON] в Словаччині познайомилася з іншим чоловіком, вступила з ним у близькі відносини та втратила до позивача почуття кохання. Спроби позивача налагодити сімейні стосунки з відповідачем не дали позитивного результату, з січня 2023 року відповідач переселилася в орендоване житло, а в лютому прийняла пропозицію іншого чоловіка зареєструвати шлюб. На теперішній час малолітній [PERSON] проживає як з матір`ю в орендованому житлі, так і з позивачем за місцем реєстрації. Зі слів малолітнього позивач дізнався, що [PERSON] постійно спілкується з іншим чоловіком, сприяє будуванню стосунків між синам та майбутнім чоловіком, бажає щоб останній замінив хлопчику батька та має намір виїхати на постійне місце проживання в Словаччину. Позивач усвідомив, що його батьківські права грубо порушені, відповідач не мала та на теперішній час не має наміру вносити відомості про нього як про батька дитини. При чому, на думку позивача, відповідач своєю поведінкою порушує права сина, який вважає позивача батьком та все життя відносить до нього як до батька. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач вважає за необхідне у судовому порядку встановлювати своє батьківство, оскільки відповідач, на його думку, ввела позивача в оману щодо своїх намірів, з січня 2023 року свідомо не бажає визнавати позивача батьком своєї дитини з метою вивезення дитини за кордон без згоди біологічного батька. На підставі наведеного, позивач просить суд: -встановити батьківство [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] ; -внести до актового запису № 5, зробленого 17 січня 2011 року виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про народження [INFO] [PERSON] наступні зміни: в графі «Батько» замість « [PERSON] » зазначити « [PERSON] ». Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 21 червня 2023 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченка В.В. щодо повторного автоматичного розподілу справи №231 від 27 вересня 2023 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2023 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Лаєвської Марине Ленківни про витребування доказів задоволено. Постановлено витребувати у Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) витяг про те, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена 17 січня 2011 року виконкомом Білгородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подала. Причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлялася належним чином, на адресу суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила винести у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.12, ч. 1 та ч. 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2011 року Виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис від 17 січня 2011 року № 5. Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 38603 від 06 липня 2023 року, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Мама папа» на замовлення [PERSON] , біологічне батьківство учасника [PERSON] , [INFO] , відносно учасника [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження не виключається. Ймовірність батьківства складає 99,99%. До висновку додано виданий Міністерством охорони здоров`я України витяг, згідно з яким ТОВ «Мама папа» проводить господарську діяльність з медичної практики, в тому числі за спеціальностями «генетика медична», «клінічна лабораторна діагностика». Згідно із супровідним листом, який підписаний директором вказаного ТОВ, завідувач клініко-діагностичної лабораторії, яка підготувала висновок, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 1 та 2 ст. 2 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved