Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

26 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які заявою від 28 листопада 2024 року уточнила та просить визначити, що частки [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є рівними; визначити, що частки [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056, є рівними; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 3/8 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 3/8 часток земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056; земельну ділянку площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122081700:01:003:0638; визнати за [PERSON] , право власності на: \~ \~ \~ \~1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056. Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І №380/02-14 від 31 травня 2023 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки заява про відмову від обов`язкової частки у спадщині від [PERSON] надійшла 24 травня 2023 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. 18\~вересня 2024\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~зустрічними позовними\~вимогами,\~якими просить\~визнати за\~нею в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/8 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/8 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056; 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якими первісні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №176 від 08 травня 2001 року, виданого Кам`янською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №3-33 від 08 травня 2001 року, що також підтверджено довідкою №161, виданою 12 березня 2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2\~статті 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи те, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №176 від 08 травня 2001 року, виданого Кам`янською сільською радою народних депутатів, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 листопада 1999 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2009 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76474250 від 03 квітня 2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -батько [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 квітня 1971 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС; -мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 квітня 1971 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 283 від 05 квітня 2024 року, виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЖ №711200 від 29 листопада 2010 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Щодо не визначення конкретної частки земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056, що належить спадкодавцю, суд зазначає наступне. Згідно\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2\~статті 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно\~статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи те, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/4 частці кожному, а земельна ділянка площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056 належить [PERSON] , частки співвласників у праві власності на земельну ділянку не виділені, однак враховуючи загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, частка у праві власності на об`єкт нерухомості повинна відповідати частці у праві власності на земельну ділянку. Тому визнається доведеним право власності спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] кожному по 1/4 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056, відповідно до їх часток у власності на житловий будинок. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] належить: -земельна ділянка площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122081700:01:003:0638 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №011315 від 29 серпня 2000 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/8 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , 1/4 частка якого йому належала на праві власності та 1/8 частку він прийняв після смерті сина [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав; 3/8 часток земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122081700:02:001:0056, 1/4 частка якої йому належала на праві власності та 1/8 частку він прийняв після смерті сина [PERSON] ; земельна ділянка площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122081700:01:003:0638. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 01 вересня 2019 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Найденською С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 77, [PERSON] заповів усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72580740 від 24 травня 2023 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 01 вересня 2016 року, зареєстрований за № 77, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1\~ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До осіб, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відносить його дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25 червня 1980 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району одеської області, оскільки вона була непрацездатною особою за віком на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернулась до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті обов`язкової частки у спадщині після [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено відповідною заявою від 07 грудня 2022 року у спадковій справі №79/2023. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1638 від 05 грудня 2022 року, виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І №380/02-14 від 31 травня 2023 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки заява про відмову від обов`язкової частки у спадщині від [PERSON] надійшла 24 травня 2023 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved