Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим. Спільне життя із ним не склалося через різні погляди на сімейне життя, відповідач зневажав та ображав її, матеріально не забезпечував, часто приходив в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв скандали, неодноразово виганяв її з дому, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] ; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, оскільки за наданий судом строк для примирення вона із чоловіком не примирилися і, на її переконання, це є цілком неможливим, оскільки відповідач не змінив свого ставлення до неї. Після наданого строку для примирення відповідач до суду не з`явився, однак у минулих судових засіданнях проти позову по суті заперечував, запевняв суд, що налагодить із дружиною відносини, на сьогодні не надав жодного підтвердження своєї позиції щодо наміру зберегти сім`ю, і його неявка у судове засідання свідчить про байдуже ставлення до збереження шлюбу, а тому суд вважає розглядати справу без його участі, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши наполегливі пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 липня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); від цього шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] , котрий на даний час є неповнолітнім та проживає із матір`ю; спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та байдуже його ставлення до дружини, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин; шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше року, спільне господарство не ведеться. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам двічі надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач [PERSON] дуже наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - у зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить інтересам позивача та їх неповнолітнього сина; відповідач у минулих судових засіданнях заперечував проти розірвання шлюбу та просив суд надати термін для примирення, на що судом надавався строк для примирення, однак між сторонами у відносинах нічого не змінилося, про що повідомила позивач, а відповідач у свою чергу проігнорував суд. З`ясувавши обставини під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве черговий раз вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення, оскільки відповідач самостійно тривалий час не вживав жодних реальних кроків для дійсного збереження сім`ї. Тому суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що вони із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього, а збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше року. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього неповнолітнього сина. Відтак, позов підставний і підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved