Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, в якому просить збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.12.2019 у справі №207/2689/19 та стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі 10 000,00 грн, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.12.2019 у справі №207/2689/19 стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі 2000,00 грн щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 08.08.2019. Наразі прийшов тривалий час та індексування по аліментам не проводилось. У зв`язку із військовою агресією та введенням воєнного стану на території України позивач на даний час разом з неповнолітньою дитиною проживає у м.Бухарест та періодично приїжджає в м.Кам`янське. Витрати на утримання дитини збільшилися у зв`язку з тим, що донька вимушена вчитися онлайн у школі та КЗ СМО «Мистецька школа №6» Кам`янської міської ради, а також відвідувати навчальні курси у Румунії та спортивний клуб по класу танців. Під час приїзду до України дитина отримує лікування, яке є дуже дорогим. Аліменти, які були призначені у 2019 році жодним чином не покривають витрати на гідне життя та розвиток дитини. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначає, що відповідач разом із дружиною та її малолітньою донькою знаходяться у Республіці Латвія. Відповідач та його дружина не працюють, перебувають на обліку як безробітні у Державній службі зайнятості Єлгавської філії Єлгавського центру обслуговування клієнтів та отримують допомогу відповідно до Закону «Про підтримку безробітних та осіб, які шукають роботу». На час розгляду справи відповідач не працює та сам потребує допомоги. Позивачем не надано епікризів, виписок з медичної карти дитини, які б підтверджували наявність у дитини хронічного захворювання, яке потребує постійних витрат на медикаменти та лікування. Акт виконаних робіт та квитанція, якими підтверджується лікування зубів, не свідчать про призначення подальшого регулярного лікування дитини, а отже не свідчить і про необхідність систематичних витрат, які б в свою чергу, погіршували матеріальний стан дитини і стягувача. Також, представник відповідача вважає, що чеки надані позивачем з магазинів одягу, не є належним доказом у даній справі, оскільки з їх змісту не вбачається, що втрати були понесені на користь дитини. Таким чином, позивачем не доведено погіршення її матеріального стану з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне. Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.12.2019 у справі №207/2689/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] до її повноліття, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, починаючи з 8 серпня 2019 року, на користь матері [PERSON] . Позивач посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі 2000,00 грн, вважає, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір для дитини, встановлений ст.182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн. Отже, з 01 січня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становить 1281,50 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років 1598,00 грн. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №759/22898/20 зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Згідно із ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1,2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивачем не надано доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань та не доведено погіршення її майнового стану, а також не надано інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд відхиляє надані позивачем докази понесення додаткових витрат на дитину, оскільки заявниця не позбавлена права звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Outcome: dismissed