Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 23.01.2021 року між ТзОВ «Бізнеспозика» та [PERSON] у електронній формі було укладено договір про надання кредиту № 216390-КС-001, відповідно до якого остання отримала грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень строком на 16 тижнів, до 15.05.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95075000% в день та сплати комісії за надання кредиту у розмірі 1500,00 гривень. Позивач вказує, що відповідачем умови договору виконувались не належним чином,\~ у зв`язку із чим, станом на час звернення до суду із вказаним позовом,\~ виникла заборгованість зі сплати кредиту в сумі 63 730,99 гривень. У зв`язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором кредиту в сумі 63 730,99 гривень, а також судові витрати. Відповідач надіслала до суду відзив на позову вказує, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту укладення між сторонами кредитного договору. Крім того заперечує щодо належності наданого позивачем розрахунку заборгованості, вказуючи при цьому, що копії документів не які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту та існування боргу. Наголошує також, що строк виконання зобов`язання закінчився ще 15.05.2021 року, відтак станом на час розгляду даної справи пройшов строк позовної давності для пред`явлення вимог про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача спростовує пояснення відповідача, вказуючи при цьому, що матеріали справи містять достатній обсяг доказів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин, отримання відповідачем вказаних грошових коштів та прострочення їх повернення. Крім того, звертає увагу на те, що ним не пропущено строки позовної давності, оскільки такі строки було зупинена на час дії карантину, а також на період дії воєнного стану. Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2021 року між ТзОВ «Бізнеспозика» та [PERSON] у електронній формі було укладено договір про надання кредиту № 216390-КС-001, відповідно до якого остання отримала грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень строком на 16 тижнів, а саме до 15.05.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95075000% в день та сплати комісії за надання кредиту у розмірі 1500,00 гривень. Встановлено, що договір укладено в електронній формі, а його укладення підтверджується копією віртуальної форми послідовності дій клієнта, де відображено дату та час входу [PERSON] в електронний кабінет, запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорту споживчого кредиту, підписання договору кредиту, тощо. Крім того, згідно з квитанціями № 362656155 та 362656724 від 23.01.2021 року та довідками підтверджується факт переказу грошових коштів у розмірі 30000,00 гривень на рахунок [PERSON] . Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020 р., електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи досліджені докази, судом може бути констатовано, що відповідач у повній мірі ознайомлений з умовами договору кредиту, адже на відповідному веб-сайті ознайомився із інформацією про розмір кредитного ліміту, Тарифи та Паспорт кредиту, Умов та правил з відповідними прикладами та поясненнями, що дозволяють всебічного та повно зрозуміти права та обов`язки Позичальника. Окрім того, з метою укладання договору, ним були надані свої особисті дані, фото сторінок паспорту. Анкета-заява містить електронний підпис з одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Вказані умови та правила містять в собі інформацію щодо умов кредитування (надання кредитної лінії), термін повернення кредитних коштів, тощо. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором ( «ЕПОІ») по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів, в якості підтвердження волі підписанта. При підтвердженні такої волі, зокрема погодження із умовами нового договору (додаткової угоди),\~ кожного разу комбінація цифр чи літер є новою та унікальною, такою, яка відрізняється від попередньої, у чому і полягає суть одноразовості ідентифікатора, тобто виявлення дійсного волевиявлення особи для кожного факту прийняття нових умов. Із візуальної форми послідовності дій клієнта встановлено, що [PERSON] здійснювала запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорту споживчого кредиту та для підписання самого договору кредиту (ідентифікатори G1100 G 9625), що підтверджує факт ознайомлення її з умовами кредитування та умовами договору та свідчить про вираз її дійсної волі на укладення кредитного договору. ТОВ\~ «Бізнес позика» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 30 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. \~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком, [PERSON] дійсно порушила умови договору, кредитні кошти не повертала, відсотки за договором не сплачувала, внаслідок чого, станом на 15.05.2021 року, тобто на день закінчення строку дії договору, у неї виникла заборгованість у розмірі: - 30000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; - 32230,99 гривень заборгованість зі сплати відсотків; - 1500,00 гривень комісія за надання кредиту. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 63730,99 гривень. Разом із тим, з розрахунком заборгованості у частині розміру стягуваних відсотків за користування кредитом, суд, у повному обсязі погодитись не може. Так, кредит було надано на строк 16 тижнів, тобто 112 дня. Відсоткова ставка\~ за користування кредитом становить 0,95075000 % в день, що, у свою чергу, становить 106,484 % за 112 днів. Враховуючи, що відповідач не здійснював будь-яких платежів за договором, розмір заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, повинен складати 31945,20 гривні, тобто (30000,00 грн * 106,484%) / 100% = 31945,20 гривень. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про існування обґрунтованих\~ підстав для часткового задоволення позовних вимог. Разом із тим, відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для пред`явлення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так встановлено, що дійсно, строком виконання договору є 15.05.2021 року та саме із наступного дня починається відлік строку позовної давності у три роки для\~ звернення позивача до суду із вимогою про захист своїх порушених прав. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено та він діє по цей час. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено,\~ що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст.\~ 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину. Законом України від 8 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені\~ зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України (загальна позовна давність тривалістю у три роки), були продовжені до 30.06.2023 року, тобто закінчення дії карантину. Відтак можна констатувати, що станом на дату звернення позивача до суду із вказаним позовом, ним не було пропущено загальний строк позовної давності. Інших вимог, зокрема до яких може бути застосовано спеціальний строк позовної давності (ст. 258 ЦК України), позивачем пред`явлено не було. За таких обставин, суд вважає клопотання відповідача про застосування строків позовної давності безпідставними. На підставі\~ встановленого, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість зі сплати кредиту, беручи до уваги обов`язок належного виконання боржником взятих на кредитних зобов?язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Крім того, як встановлено із Договору про надання правової допомоги від 25.11.2022 року, акту № Р-00000153-23-08/24 від 23.08.2024 року, платіжної інструкції № 2735 від 26.08.2024 року а також розрахунку-фактури № Р-00000153 від 23.08.2024 року, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Враховуючи те, що позов задоволено частково, такі судові витрати, а також судовий збір підлягає стягненню із відповідача у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial