Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою, у якій просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є правнуком [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свої вимоги тим, що звернувся до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області щодо спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак листом від 19.04.2024 державний нотаріус його повідомила про те, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцями, документи, що посвідчують право власності спадкодавців на майно, у встановлений строк не була подана заява про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, він вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 06 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому\~засіданнізаявник заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Першої Луцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення заявника, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Предметом розгляду заяви є встановлення факту родинних відносин. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батько [PERSON] , матір [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON] (батько заявника ) народився [INFO] , його батько [PERSON] , матір [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) [PERSON] помер [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) Відповідно до архівної довідки Державного архіву Волинської області від 13.09.2023 по метричних книгах Свято-Троїцької церкви м. Луцьк Луцького повіту Волинського воєводства встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки Державного архіву Волинської області від 19.09.2023 [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] дочка [PERSON] . На переконання суду, наявні письмові докази у справі не дають підстав для однозначного висновку про те, що [PERSON] є прадідом, а [PERSON] є прабабою заявника [PERSON] , а тому суд не вправі на підставі припущень вважати доведеним той чи інший юридичний факт. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Проте, таких доказів заявником суду не надано. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Суд також звертає увагу на те, що вимога про встановлення будь-якого факту в рамках позовного або окремого провадження має переслідувати певну юридичну мету та безпосередньо призводити до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача/заявника. Суд не може встановлювати певний факт в резолютивній частині рішення лише для констатації самого факту, без юридичної мети його встановлення. В поданій до суду заяві заявник вказує, що встановлення факту родинних відносин необхідно йому з метою оформлення спадкування після смерті прабаби та прадіда, однак жодних доказів відкриття спадщини після їх смерті , а відтак наявності спадкового майна, яке має намір заявник успадкувати, до заяви не додано З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] , заінтересована особа Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, про встановлення факту родинних відносин відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed