Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Посилається в позові на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала їй відповідно до свідоцтва про право власності від 27 грудня 2005 року, виданого відділом приватизації житла Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. За життя [PERSON] склала заповіт, яким вказану квартиру заповідала їй. 24 січня 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснощок Л.М.з заявою про видачу ї свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 25 січня 2024 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документана квартиру. Свідоцтво про право власності на житло на вказану квартиру втрачено, а отримати його дублікат вона не може. З урахуванням цього, просить задовольнити позов. Позов був зареєстрований судом 08 березня 2024 року і відповідно до ст.33 ЦПК України був визначений склад суду. Ухвалою від 12 березня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачу додатково копію позову з додатками. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. Відповідач воїм правом не скористався, відзив на позов не подав. З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву і просить розглядати справу в його відсутності. Представник відповідача не з`явився в судове засідання з невідомих суду причин. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи. суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згдно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 2023 року. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . 07 квітня 2021 року померла склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київского міського нотаріального округу Фоєю Л.Г., яким заповідала вказану квартиру позивачу. 27 березня 2023 року за заявою позивача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснощок Л.М. була заведена спадкова справа № 14/2023. Постановою від 25 січня 2024 року в видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на квартиру та відсутності її державної реєстрації. Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку. Інформаційною довідкою КП Київської міської ради`Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2023 № 28192 від 27 вересня 2023 року підтверджено, що право власності на квартиру [ADDRESS] на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Голосіївської райдержадміністрації 27 грудня 2005 року, Розпорядження № 30726. Дата проведення реєстрації в Бюро 27 січня 2006 року за рєстровим № 3673. Відповідно до ст. 15 ЦК Укаїни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У пункті 1 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Це відповдає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц. Входячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved