Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05.08.2024 та 12.08.2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з зміненою позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності у зв`язку з прийняттям спадщини, в якій просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] , у зв`язку з прийняттям спадщини після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що дідом та бабою ( по лінії матері) були [PERSON] , 1929 р. народження та [PERSON] , 1928 р. народження, які з 01.01. 1949 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Впродовж всього життя вони мешкали в будинку [ADDRESS] . Цей будинок був ними придбаний 09.08.1989 року. Зареєстроване домоволодіння було на ім`я діда, що підтверджується Договором купівлі-продажу домоволодіння. Згідно до Договору купівлі-продажу дід купив дерев`яний обкладений цеглою жилий будинок « А-1» житловою площею 24, 20 кв.м., господарчі побудови: деревино-каркасний сарай « Б» - доскова уборна «В» , - забори № 1. № 2, водоколонка 1, замощення П, - цеглова котільня Г, забор № 3, калитка 4, на земельній ділянці - 588 кв. м., 41 записано в ресстрову книгу за № 2-1754. Право власності на житловий будинок зареєстровано в Криворізькому БТІ, з часом котельню «Г» було переобладнано в прибудову до житлового будинку « A-1», у зв`язку з вище зазначеним переобладнанням загальна площа будинку змінилась і фактично стала становити - 43,3 кв.м. житлова площа змінилась у зв`язку зі зміною цільового призначення кімнат та фактично становить - 28, 7 кв. м. [INFO] померла баба позивача, [PERSON] , після її смерті, дід з заявою про прийняття спадщини після дружини до нотконтори не звертався, при цьому відповідач прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка за життя спадкодавці належала їй на праві приватної власності. Також відповідач успадкувала і грошові внески. На шлюбну частку у спадковому будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [INFO] помер і дід позивача [PERSON] після чого відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку [ADDRESS] ,загальною площею приміщень - 43,3 кв.м. житловою площею - 28, 7 кв.м., сарай літ. « Б» - уборна літ. « В» - водоколонка І - замощення ІІ, - огорожа/ хвіртка № 1-4. За життя, [PERSON] зробив заповіт, в якому залишив позивачу все своє майно. Після смерті діда позивач із заявою про прийняття спадщини не зверталась до нотконтори, але відповідно до ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, шо прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини була постійно зареєстрована разом зі спадкодавцем на житловій площі спадкового будинку. Крім позивача, заяву про прийняття спадщини також у встановлений законом строк подала і відповідач та 11.03. 2024 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотконтори Деркач Н. В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті діда, але у видачі такого їй було відмовлено. Зі змісту постанови нотаріуса Деркач Я. М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом був зроблений Повний витяг 3 ДРАЦСу громадян, щодо актового запису про шлюб подружжя Лімасових № 00043428844 від 05.02.2024 року, в якому дані нареченої вказані, як [PERSON] , прізвище дружини після укладення - Лімасова. В той час, як в свідоцтві про смерть баби записано: « [PERSON] ». Зазначені розбіжності в написанні імені баби в актовому записі про шлюб унеможливлюють для відповідача виділ шлюбної частки померлої матері [PERSON] у спадковому будинку [ADDRESS] померлої, а відтак і видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 3 огляду на вище викладене, шлюб між [PERSON] , 1929 р. народження та [PERSON] , 1928 р.н. вважається юридично не зареєстрованим, а тому баба права на шлюбну частку у спадковому будинку не мала, відподповідно до кола спадкоємців після смерті діда вона не входить. Таким чином, після смерті діда, згідно до заповіту, право на спадкове домоволодіння має тільки позивач. Також до нотаріуса надійшла інформація з КП « Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» що на території Тернівського району у м. Кривому Розі зареєстровано два об?єкта нерухомого майна, які мають однакову юридичну адресу: [ADDRESS] , але різних власників: це дід позивача [PERSON] , за яким право власності на спадковий будинок в БТІ зареєстровано відповідно до Договору купівлі-продаж від 09.08. 1989 та [PERSON] за яким на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно з рішення виконкому Тернівської ради від 22.08.1957 зареєстроване домоволодіння.\~ Ці обставини ставлять під сумнів факт набуття за життя спадкодавця права власності на спірний будинок [ADDRESS] , у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 17.10.2024, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.10.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 26.11.2024. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із заяви та доданих до позовної заяви матеріалів , [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.1967, у відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 18), яка в подальшому 15.03.1986 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.08.1986 (а.с. 19). [INFO] народилася мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.11.1949, у відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 14), яка зареєструвала 01.01.1967 шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного громадян про державну реєстрацію шлюбу №00042214713 від 09.11.2023 (а.с. 15), яка в подальшому 10.12.1968 розірвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.11.2023 (а.с. 16) та в подальшому 18.12.1968 зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2023 (а.с. 17). [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2007 (а.с. 11). [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2008 (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 09.08.1989 старшим державним нотаріусом Шостої криворізької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №2-1754, [PERSON] купив дерев`яний обкладений цеглою жилий будинок «А-1». Жил.пл. 24,20 кв.м, господарчі побудови: дерев`яно-каркасний сарай « Б», доскова уборна В, забори №1 №2, водо колонка І, замощення ІІ, цеглова котільня Г, забор №3, калитка №4, що знаходиться в [ADDRESS] , будинок під чергою 27, розташовано на земельній ділянці 588 кв.м (а.с. 12- 13), що також підтверджується довідкою №206178 від 03.11.2023 КП «КРБТІ» ДОР (а.с. 26). Згідно відповіді КП «КРБТІ» ДОР №563 від 10.06.2024, згідно архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на одне з домоволодінь за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Тернівської райради від 22.08.1957, та по даним інвентаризації 1974 року до складу домоволодіння входить житловий будинок літ. А-1, житл. пл. 12,31 кв.2., загальною площею 20,44 кв.м., сарай літ. Б, сарай літ. В (а.с. 22). Згідно технічного паспорту житлового будинку садибного типу №ТІ01:1665-0536-6500-3150 по інвентаризаційній справі №408/23, виготовленого 22.11.2023, за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку А-1,загальною площею приміщень - 43,3 кв.м. житловою площею - 28, 7 кв.м., сарай літ. « Б» - уборна літ. « В» - водоколонка І - замощення ІІ, - огорожа/ хвіртка № 1-4; котельню "Г" переобладнано в прибудову до житлового будинку "А-1" В зв?язку з вище зазначеним переобладнанням, загальна площа будинку "А-1" змінилась, та фактично становить 43.3 кв.м, житлова площа змінилась в зв?язку зі зміною цільового призначення кімнат, та фактично становить 28,7 кв.м. Дані зміни відбулись до 1992 року, та не відносяться до самочинних. Вищезазначені зміни, виявлені за результатами технічної інвентаризації, яку було проведено згідно листа Міністерства юстиції України від 23.02.2016 року за №8.4-35//18/1, та наказу про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затверджений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2018 р. за № 186, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2018 р. за № 1442/32894. Згідно постанови Верховного Суду від 15.01.2021 року, справа № 1540/3952/18: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, тобто не є самочинними. Згідно повідомлення №408/-23 від 22.11.2023 ФОП [PERSON] , домоволодіння потребує уточнення поштової адреси в зв`язку з повтором (а.с. 28-37). Постановою від 11.03.2024, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, після смерті подружжя їх спадкоємцями є різні особи, які прийняли спадщину, крім того за адресою місця розташування спадкового житлового будинку в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на постійному зберіганні знаходиться ще одна справа на інший житловий будинок на ім?я іншої фізичної особи (а.с. 24-25). Рішенням виконавчого комітету Тернівськової районної у місті раді від 26.03.2024 №167, відмовлено [PERSON] у зміні адреси об`єкта нерухомого майна по [ADDRESS] , оскільки вказана адреса нерухомого майна вже присвоєна (а.с.27). Згідно відповіді виконавчого комітету Тернівськової районної у місті раді №Є-284-П/06-20 від 26.07.2024, зміна адреси нерухомого майна за заявою спадкоємця законодавством не передбачено (а.с. 49). На запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я. 24.09.2024 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до Шостої криворізької державної нотаріальної контори звернулися: із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Шостою криворізькою ДНІК від 14.12.1999 року, за реєстровим №2-2651, 12 грудня 2008 року [PERSON] ; із заявою про прийняття спадщини за законом, [INFO] , дочка померлого [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] , на житловий будинок з господарчими побудовами та земельною ділянкою, що заходяться в [ADDRESS] , посвідчувався Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 14.12.1999 року, за реєстровим №2-2651, на ім?я [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с. 77-78). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки Так, судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2007 (а.с. 11). [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2008 (а.с. 9). Згідно договору купівлі-продажу посвідченого 09.08.1989 старшим державним нотаріусом Шостої криворізької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №2-1754, [PERSON] купив дерев`яний обкладений цеглою жилий будинок «А-1». житл.пл. 24,20 кв.м, господарчі побудови: дерев`яно-каркасний сарай « Б», доскова уборна В, забори №1 №2, водоколонка І, замощення ІІ, цеглова котільня Г, забор №3, калитка №4, що знаходиться в [ADDRESS] , будинок під чергою 27, розташовано на земельній ділянці 588 кв.м (а.с. 12- 13), що також підтверджується довідкою №206178 від 03.11.2023 КП «КРБТІ» ДОР (а.с. 26). У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачає обов`язкової реєстрації таких прав. Право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та поставі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц. Згідно правової позиції ВС, висловленої у Постанові від 25.03.2020 по справі № 305/235/17 - під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно технічного паспорту житлового будинку садибного типу №ТІ01:1665-0536-6500-3150 по інвентаризаційній справі №408/23, виготовленого 22.11.2023, за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку А-1,загальною площею приміщень - 43,3 кв.м. житловою площею - 28, 7 кв.м., сарай літ. « Б» - уборна літ. « В» - водоколонка І - замощення ІІ, - огорожа/ хвіртка № 1-4; котельню "Г" переобладнано в прибудову до житлового будинку "А-1" В зв?язку з вище зазначеним переобладнанням, загальна площа будинку "А-1" змінилась, та фактично становить 43.3 кв.м, житлова площа змінилась в зв?язку зі зміною цільового призначення кімнат, та фактично становить 28,7 кв.м. Дані зміни відбулись до 1992 року, та не відносяться до самочинних. Вищезазначені зміни, виявлені за результатами технічної інвентаризації, яку було проведено згідно листа Міністерства юстиції України від 23.02.2016 року за №8.4-35//18/1, та наказу про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затверджений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2018 р. за № 186, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2018 р. за № 1442/32894. Згідно постанови Верховного Суду від 15.01.2021 року, справа № 1540/3952/18: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, тобто не є самочинними. Згідно повідомлення №408/-23 від 22.11.2023 ФОП [PERSON] , домоволодіння потребує уточнення поштової адреси в зв`язку з повтором (а.с. 28-37). Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 11.03.2024, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, після смерті подружжя їх спадкоємцями є різні особи, які прийняли спадщину, крім того за адресою місця розташування спадкового житлового будинку в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на постійному зберіганні знаходиться ще одна справа на інший житловий будинок на ім?я іншої фізичної особи (а.с. 24-25). Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. За встановлених обставин, зважаючи на те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , належність спадкового спірного домоволодіння підтверджується належними та допустими доказами, доданими до матеріалів справи, наявність ще однієї справи в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР на інший житловий будинок на ім?я іншої фізичної особи перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved