Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , є бабусею заявниці. [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » внаслідок реєстрації шлюбу 03.06.1995. У 2016 році [PERSON] залишила місце свого проживання та, як стало відомо пізніше, виїхала до російської федерації в гості до своїх родичів. З того часу від [PERSON] жодних повідомлень, листів не надходило та про місце її перебування нічого невідомо. З моменту залишення [PERSON] місця свого проживання минуло вісім років але жодних відомостей щодо неї так і не надійшло, дії щодо її розшуку результату не дали, тому є підстави вважати її померлою. Вказане також підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 03.06.2024 № 243, відповідно якого [PERSON] згідно з реєстраційним обліком Орлівського старостинського округу виїхала до РФ в 2016 році, фактично не проживає на території округу та її місцезнаходження невідоме. На адвокатський запит б/н від 21.05.2024 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено, що зберігання в базі даних інформації з персональними даними осіб здійснюється впродовж десяти років з 08.11.2017 року, натомість [PERSON] виїхала в 2016 році, коли строк зберігання інформації становив п`ять років. Крім того, співробітниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проведено перевірку за фактом зникнення [PERSON] , однак її місцезнаходження не встановлено. До спадщини [PERSON] входять дві земельні ділянки площею 4,74 га та 4,63 га, які розташовані на території Орлівського старостинського округу Чернігівського району Чернігівської області. Вказані земельні ділянки [PERSON] заповіла заявниці [PERSON] Втім, через відсутній актовий запис про смерть бабусі заявниці виникли перешкоди для оформлення спадщини, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Посилаючись на\~ст.\~46\~ЦК України,\~враховуючи,\~що [PERSON] \~у місцісвого постійного\~проживання не\~з`являється\~впродовж останніх\~восьми років\~тавідсутність будь-яких відомостей про її можливе місцеперебування, просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Орлівка Чернігівського (колишнього Куликівського) району Чернігівської області померлою. Днем смерті [PERSON] , [INFO] , вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлою. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та додатково пояснила, що її бабуся [PERSON] постійно проживала в селі Орлівка Куликівського району. У 2016 році вона вирішила поїхати до дочки, яка проживає на території російської федерації. Свою пенсію вона перевела на карточку, однак з реєстрації не знімалась. За життя її батько, син [PERSON] намагався з`ясовувати у тітки, до якої поїхала бабуся, де вона та що з нею, однак тітка ухилялась від телефонних розмов та від відповідей. Представник заявника адвокат Дубовик Н. М. заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник Куликівської селищної ради в судовому засіданні [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти оголошення фізичної особи померлою не заперечує. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно з копією паспорта громадянина України [PERSON] народилась [INFO] в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області (а. с. 13). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , який народився [INFO] , його матір`ю значиться [PERSON] (а. с. 12). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , її батьком значиться [PERSON] (а. с. 10). У шлюбі з [PERSON] [PERSON] має прізвище « [PERSON] » (а. с. 11). Таким чином, заявниця дійсно є онукою [PERSON] , яка народилась [INFO] . 10 жовтня 2016 року секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради Смолянко Л. С. був посвідчений заповіт [PERSON] , яка на випадок своєї смерті належні їй земельні ділянки сільськогосподарського призначення заповіла своїй внучці [PERSON] , все інше майно заповіла внучці [PERSON] (а. с. 14). Згідно з повідомленням старости Орлівського старостинського округу Куликівської селищної ради від 03.06.2024 № 243 [PERSON] дійсно виїхала в РФ у 2016 році і на своє місце проживання не з`являлась (а. с. 22). Згідно з повідомленнями Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області 23.01.2024 надійшла заява [PERSON] про надання інформації щодо тітки [PERSON] , [INFO] , в ході проведення перевірки встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилось можливим (а. с. 20, 23). Згідно з\~листом Головного\~центру обробки\~спеціальної інформації\~№ 19-36593/18/24\~від 27.05.2024,\~відповідно до\~пункту 13\~Положення про\~базу даних\~«Відомості про\~осіб,\~які перетнули\~державний кордон\~України,\~в`їхали на\~тимчасово окуповану\~територію України\~або виїхали\~з такої\~території» (затвердженого\~наказом Міністерства\~внутрішніх справ\~України від\~27.09.2022\~№ 614,\~зареєстрованого у\~Міністерстві юстиції\~України 26.10.2022\~за №\~1319/38655\~(далі\~Положення),\~інформація (відомості)\~про осіб,\~які перетнули\~державний кордон\~України,\~в`їхали на\~тимчасово окуповану\~територію України\~або виїхали\~з такої\~території,\~що обробляється\~в Базі\~даних,\~є інформацією\~з обмеженим\~доступом,\~а саме\~конфіденційною інформацією\~(персональним\~даними).\~Збирання,\~зберігання,\~використання та\~захист інформації,\~що міститься\~в Базі\~даних здійснюються\~відповідно до\~законодавства.\~Відповідно до\~пункту 17\~Положення інформація\~про осіб,\~які перетнули\~державний кордон\~України,\~в`їхали на\~тимчасово окуповану\~територію або\~виїхали з\~такої території\~зберігається протягом\~10\~років з\~дня її\~внесення.\~Зберігання в\~Базі даних\~інформації з\~персональними даними\~осіб протягом 10 років здійснюється з\~08.11.2017,однак, до набрання чинності Положенням інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалась у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472 (а. с. 18). На запит суду Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало відповідь про те, що [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні та отримує пенсію у разі втрати годувальника. Пенсійні виплати здійснені по 30.09.2019 включно. За період з 01.10.2019 по 31.03.2020 пенсійна виплата нараховувалась, але не була отримана по причині відсутності пенсіонера за місцем реєстрації. З 01.04.2020 виплата пенсії припинена по причині тривалого неотримання. На запит суду щодо осіб, які могли отримувати належну [PERSON] пенсію у період її відсутності на території України Головне Управління Пенсійного фонду України надало відповідь, що пенсійні виплати проводилась на розрахунковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно із заявою [PERSON] від 06.10.2016 (а. с. 56, 107). Заявниця надала суду отриману засобами інтернет зв`язку копію медичного посвідчення про смерть, виданого 22 серпня 2018 року серії 79 № 059839, згідно з яким « [PERSON] » (рос. мовою), [INFO] , померла [INFO] о 18:34 год в [ADDRESS] ). Управління запису актів цивільного стану Республіки Адигея 23.03.2020 видало сповіщення № 34 про відсутність запису акту цивільного стану, де зазначено, що відомості про запис акту про смерть у відділі записів цивільного стану Гіагінського району Республіки Адигея особи, щодо якої проведена перевірка « [PERSON] » (рос. мовою), 1931 року народження, за період з 01.01.2014 по 20.03.2020 відсутні (с. 77). На запит суду Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь про те, що за інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського району актового запису про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , не виявлено (с. 105). Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. За сталою судовою практикою рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. При розгляді справ цієї категорії суд крім іншого, з`ясовує, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За обставинами даної справи суду надані докази, які узгоджуються між собою і не містять суперечностей та з яких вбчається, що постійним місцем проживання [PERSON] було с. Орлівка Чернігівського району Чернігівської області, про що свідчать відомості про реєстрацію постійного місця проживання Куликівської селищної ради та наявність у неї нерухомого майна у вказаному населеному пункті (будинку та земельних ділянок). У місці постійного проживання [PERSON] вона не отримує пенсії протягом більш ніж чотирьох років та відсутні відомості про місце її перебування протягом восьми років, окрім отриманих відомостей про її вірогідну смерть 19 серпня 2018 року. Станом на день винесення судового рішення [PERSON] могла би мати вік 93 роки, що перевищує середню тривалість життя в Українї та, разом з лікарським свідоцтвом про смерть значно підвищує вірогідність припущення про її смерть у 2018 році. Лікарське свідоцтво про смерть від 22.08.2018 не є офіційним документом: документом складеним, виданим, засвідченим з дотриманням визначених законодавством норм уповноваженою особою, якій законодавством надано право у зв`язку з її професійною чи службовою діяльністю складати, видавати, засвідчувати певні види документів, що підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти і який містить передбачені законодавством реквізити та відомості, однак, з огляду на тотожність даних [PERSON] з наявними у суду її паспортними даними, даними про вік, стать, місце народження, зазначення точного місця та часу смерті у сукупності з іншими доказами оцінюється судом як доказ ймовірної смерті особи, яку заявниця просить оголосити померлою. Неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заявником заходи, обумовлена воєнним станом, повним припиненням дипломатичних відносин з російською федерацією та припиненням дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Заявник має цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу [PERSON] (баби заявника), яку вона просить оголосити померлою з метою оформлення своїх спадкових прав Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.\~16,\~46 ЦК України,

Outcome: approved