Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-04 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позовні вимоги мотивує тим, що її брат [PERSON] помер [INFO] . Після смерті брат залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т. 13 серпня 2021 року за реєстровим номером №823, яким все своє майно, що належало йому до смерті, залишив їй. 01 вересня 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Бенчак М.Т. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Зазначає, що її брат [PERSON] був одружений, однак розлучився із дружиною у 2012 році. Від шлюбу у [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , який 08 вересня 2021 року звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки, площею 0.0835 га, яка розташована в [ADDRESS] , та житлового будинку, який розташований за цією ж адресою. Вказує на те, що брат до смерті являвся інвалідом ІІ групи, потребував сторонньої допомоги, яку вона, як сестра, йому надавала, висилала йому грошові кошти, щоб він міг жити і купляти медикаменти. 13 серпня 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Бенчак М.Т. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса Бенчак М.Т. від 13 серпня 2024 року №113 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки син спадкодавця являється інвалідом третьої групи і має обов`язкову долю у спадковому майні. Приватний нотаріус у постанові зазначає, що [PERSON] отримав інвалідність ІІІ групи за рішенням МСЕК № 2019 від 11 листопада 2022 року. Вважає постанову нотаріуса незаконною, оскільки на момент смерті спадкодавця, тобто на час відкриття спадщини, [PERSON] не мав інвалідності. Просить скасувати постанову приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни № 113 від 13 серпня 2024 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом Проданець Юлії після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] ; зобов`язати приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т. в судовому засіданні позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови визнала, в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2024 року справу за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни, третя особа на стороні відповідача [PERSON] , про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження тапризначено судове засідання для розгляду даної прави по суті. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено [PERSON] ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] народився [INFO] , і його батьком є [PERSON] (а.с. 15). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 25 січня 1996 року, розірвано (а.с.16). Із посвідчення серії [NUMBER] та повідомлення закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК від 15 листопада 2022 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , встановлена ІІІ група інвалідності з 15 листопада 2022 року (а.с. 17-18). Згідно заповіту від 13 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т., [PERSON] , [INFO] , все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 12). Із заяви [PERSON] від 08 вересня 2021 року відомо, що він звернувся до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 47). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т., [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частину земельної ділянки та на цілу частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки із матеріалів спадкової справи вбачається, що син спадкодавця [PERSON] має право на обов`язкову частку, оскільки є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується повідомленням закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК від 15 листопада 2022 року № 2019 (а.с. 9). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу). Згідно ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом беззаперечно встановлено, що на час смерті [PERSON] ( [INFO] ) його син [PERSON] не мав інвалідності (отримав таку лише 15 листопада 2022 року), тобто не був непрацездатним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , відповідно у нотаріуса не було жодних підстав вважати, що [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , а тому постанову приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т. про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частину земельної ділянки та на цілу частину житлового будинку [ADDRESS] слід визнати незаконною та скасувати. Щодо позовної вимоги про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно зі ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Тлумачення ст. 50 Закону України "Про нотаріат" свідчить, що\~слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії; 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта. У постанові Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України "Про нотаріат". У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції, а тому в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни в користь позивача 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial