Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) у КСП «Муравищенська», розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області. Зазначає, що вона як спадкоємець померлої у визначений законом термін звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Крім того, нею було виявлено помилку у написанні по батькові спадкодавця - « [PERSON] », коли вірним є « [PERSON] ». З врахуванням наведеного просила суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0230081, виданого на підставі розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 04.07.2000 року №186 на ім`я « [PERSON] » та визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області Польовою М.М. від 11.09.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 року, для розгляду цивільної справи №158/2855/24 визначено головуючого суддю Корецьку В.В. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2024 року, вказану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.11.2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено судовий розгляд по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно із поданою заявою просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Ківерцівської міської ради Волинської області у судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви просив проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.08.1996 року /а.с.14/. Відповідно до довідки Держгеокадастру у Волинській області від 09.05.2024 року, [PERSON] мала право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ №0230081, виданого на підставі розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 04.07.2000 року №186 на ім`я « [PERSON] » /а.с.16/. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, з наданих письмових доказів, судом встановлено факт допущення описки в написанні по батькові [PERSON] документах спадкодавця, зокрема у сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ВЛ №0230081, виданого на підставі розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 04.07.2000 року №186, а відтак, позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №291/1996 рік, заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцем останньої є позивач по справі [PERSON] , що також підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.1955 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00001913216 від 18.01.2010 року /а.с.12, 15/. Однак, постановою від 29.08.2024 року нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Єрмолай Л.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.24/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позову у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved