Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя із відповідачем не склалося, і тому 30 січня 2018 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею та з того часу перебуває на повному її утриманні. Протягом тривалого часу відповідач з сином не спілкується та не піклується про нього. В даний час він перебуває за межами України і долею сина не переймається. Зважаючи на те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається підготовкою до самостійного життя, не цікавиться його станом здоров`я, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то вважає, що є всі законні підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з викладених підстав, просила позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог - служби у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, під час винесення рішення просила врахувати висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 30.01.2018 року у справі №345/4107/17 шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені від 19.09.2023 року позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.06.2024 року [PERSON] зареєстрований та проживає на [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , яка самостійно займається його вихованням (а.с.13). Згідно з висновком служби у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] від 11.07.2024 року №01-23/492, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому доцільно позбавити його батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до довідки Богородчанського відділу ДВС від 18.03.2024 року у відповідача станом на 18.03.2024 року є заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 91790,94 грн (а.с.15). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству і протягом тривалого часу знає позивачку. Вказала, що бачила відповідача одного разу ще до розлучення. Їй відомо, що він виїхав за кордон і протягом тривалого часу не спілкується з сином, не піклується про нього. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, дитиною не цікавиться, матеріально не допомагає, то наявні підстави для позбавлення його батьківських прав. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, а тому його слід задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Звертаючись до суду з цим позовом позивачка сплатила 1211,20 грн судового збору, які слід стягнути на її користь з відповідача. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 3000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом Сидор Я.М., які підтверджуються квитанцією від 16.07.2027 року відповідно до Договору про надання правової допомоги від 15.07.2024 року. На підставі наведеного, ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved