Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 015947 від 25.11.2008 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 47 від 13.02.2006 року на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Гончарів, урочище «Глибока права» контур № 45 Тлумацького району Івано-Франківської області площею 0,4897 га. [INFO] [PERSON] померла. Ще за життя остання заповіла йому на випадок смерті все своє майно. Інших спадкоємців немає. [PERSON] була одинокою особою, дітей та родичів не мала. Однак, у встановлений законодавством строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звертався, оскільки йому не було відомо про наявність такого заповіту, родичем спадкодавиці не доводився. Він провів її похорон і з того часу обробляє присадибну земельну ділянку біля її будинку по [ADDRESS] , в якому ніхто не проживає. У вересні 2024 року він з дружиною [PERSON] вирішили навести порядок у вказаному будинку, під час якого виявили у шафі заповіт складений [PERSON] та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 015947 від 25.11.2008 року. Наявність заповіту на його ім?я пов`язує із тим, що він допомагав по господарству [PERSON] і остання за життя дуже прихильно до нього ставилась, однак ніколи не говорила, що склала на його ім?я заповіт. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився, однак 18.11.2024 року на адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 21). \~ \~ \~ 31.10.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 015947 від 25.11.2008 року, виданого [PERSON] , на підставі розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації № 47 від 13.02.2006 року, що вона є власником земельної ділянки площею 0,4897 га, яка розташована у с. Гончарів, урочище «Глибока права» контур № 45, Тлумацького району Івано-Франківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010831100060, кадастровий номер земельної ділянки: 2625655400:09:007:0008 (а.с. 4). [PERSON] померла [INFO] , що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2009 року (а.с. 3). З копії\~заповіту від\~23.01.2001\~року встановлено,\~що [PERSON] \~склала та\~посвідчила у\~державного нотаріуса\~Тлумацької державної\~нотаріальної контори\~ Керничної\~М.В.\~заповіт,\~яким все\~майно,\~де б\~воно не\~знаходилось і\~з чого\~б не\~складалося заповіла\~позивачу [PERSON] \~(а.с.\~6). Дані відомості також підтверджуються Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №\~78872954 від 24.10.2024 року (а.с. 9). Згідно довідки\~№ 373\~від 23.09.2024\~року,\~яка видана\~виконавчим комітетом\~Обертинської селищної ради\~Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що була постійною жителькою села Гончарів, Тлумацького району Івано-Франківської області та на день смерті зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживав. Заповіт від імені [PERSON] в Обертинській селищній раді не посвідчувався (а.с. 5). 24.10.2024 року листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В., відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем не було подано до нотаріальної контори в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини та на момент її смерті зареєстрованим за адресою померлої не був (а.с. 7). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78872937 від 24.10.2024 року відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в реєстрі відсутні (а.с. 8). Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. У вищевказаному Пленумі Верховного Суду України роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, то суд вважає за необхідне визнати дані причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved