Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що\~02 лютого 2022 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 63,Серія [NUMBER] від 02.02.2022 року. За час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Донька мешкає з батьком. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка позов визнала,погодилася на розірвання шлюбу пояснивши,що її донька мешкає разом з чоловіком, оскільки вона проживає у селі де відсутня лікарня, а автобус приїздить в село один раз на неділю. Працевлаштуватися вона не може бо роботи взагалі в селі немає. Планує знайти роботу за кордоном та забрати доньку від чоловіка. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, представника третьої особи, матеріали справи, суд находить позов який підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 17.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.03.2024 року закрито підготовче засідання. Встановлено, що 02 лютого 2022 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 63,Серія 1-ОЛ № 153955 від 02.02.2022 року. За час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сторони разом не проживають, [PERSON] проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS] , зі своїми батьками та донькою від першого шлюбу [PERSON] ( [INFO] ), а [PERSON] з їхньою спільною донькою [PERSON] проживають за його адресою реєстрації: [ADDRESS] , де також зареєстрована й дитина. Донька повністю знаходиться на утриманні Позивача.Спільне проживання з Відповідачем вони припинили близько шести місяців тому з тієї причини, що не знаходили спільної мови при вирішенні сімейних проблем. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними постійно виникали сварки що кожен раз спричиняло їм та дитині душевні страждання. Вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, тому виникла потреба розірвати шлюб у судовому порядку через наявність малолітньої дитини. Разом усією сім`єю вони проживали за адресою: [ADDRESS] , проте в квітні місяці [PERSON] зібрала свої речі та речі своєї старшої доньки і переїхала за адресою: [ADDRESS] , де нині і проживає разом зі своїми батьками та старшою донькою [PERSON] . Їхня спільна донька залишилася проживати з Позивачем, де створені всі належні умови для проживання та розвитку дитини. Проживання дитини з позивачем спочатку відбулося за мовчазною згодою матері, оскільки він може краще матеріально забезпечити потреби дитини, і з боку відповідача заперечень щодо цього не було. Жодних обмежень у спілкуванні [PERSON] не було, вона постійно відвідувала доньку та проводила з нею час, іноді забирала дитину на вихідні чи святкові дні. повністю заперечує проти проживання дитини разом з матір`ю і бажає визначите місце проживання дитини разом з ним. [PERSON] разом з донькою зареєстрований та проживають в квартирі, яка належить його матері на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири. Квартира має три кімнати, одна з яких повністю облаштована під дитячу кімнату, що відповідає потребам дитини. Мати доньки свого власного житла не має, проживає разом з батьками та донькою від першого шлюбу, не відомо чи має вона наразі стабільний дохід чи будь-який інший заробіток. Наразі вони - обоє батьків приймають участь у вихованні дитини, і позивач жодним чином не обмежую відповідача у спілкуванні чи участі у вихованні. Вони обоє піклуються про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. При цьому, позивач жодним чином не просить обмежувати права та можливості відповідача для спілкування з дитиною. Визначення місця проживання дитини з ним не впливає на взаємовідносини з матір`ю, оскільки не позбавляє її прав і не звільняє від виконання батьківських обов`язків. Станом на сьогоднішній день [PERSON] створені всі належні та необхідні умови для нормального фізичного та психологічного розвитку дитини. Дитина разом з батьком має стійкий психоемоційний зв`язок, між ними дружні, приязні стосунки. Створені гарні житлові умови, побутова та соціальна обстановка. З урахуванням наявного спору між ним та матір`ю дитини, щодо постійного місця проживання дитини разом з батьком, бажає в законному порядку визначити місце проживання дитини разом з ним. Позивач звертався до служби у справах дітей виконавчого комітету Кропивницької міської ради для надання висновку, щодо доцільності визначення проживання дитини разом з ним, проте через введення воєнного стану, наразі даною службою такі заяви не розглядаються, що змушує його звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частин 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. При розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Згідно положень ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кропивницької міської ради за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, враховуючи малолітній вік дітей, суд виходячи з якнайкращих інтересів дітей, приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини сторін з батьком в ситуації, що склалась на час розгляду справи, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини сторін. Відповідно до висновку рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради №171 від 13.02.2024 року враховуючи найкращі інтереси дитини вирішено за доцільне визначити проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] ( а.с.40-41).Відповідачка не підтвердила наявність доходу. На підставі викладеного суд приходить до висновку про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судовий збір залишити по фактично понесеним витартам. На підставі ст.ст.112,141,161 СК України,

Outcome: partial