Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.04.2024 [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь 303 776 грн. 60 коп. у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 50\~000 грн., у якості відшкодування моральної шкоди, а також витрати пов`язанні з розглядом справи, як складаються з судового збору в розмірі 2\~474,76 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15\~000 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.03.2023 року о 20 годині 30 хвилин в м. Харкові по пр. Льва Ландау, [PERSON] керуючи транспортним засобом «HYUNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.1 не надала перевагу у русі та здійснила зіткнення з транспортним засобом «AUDI А6» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався по головній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.3. Своїми діями [PERSON] порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , яка є власником автомобіля «HYUNDAI TUCSON» на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.210478804 від 10.08.2022. 17.03.2023 до ПрАТ СК «ПЗУ України» подана заява про обставини ДТП. 05.05.2023 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на банківський рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 138\~569 грн. за призначенням платежу «СКР страхове відшкодування, без ПДВ, договір ЕР.210478804 від 09.08.2022. 20.05.2023 [PERSON] звернулась до експерта із заявою про проведення транспортної товарознавчої експертизи та визначення суми матеріального збитку. Згідно висновку експерта, сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки Ауді А 6, пошкодженого внаслідок ДТП, що сталася 17.03.2023 дорівнює ринкової вартості на момент ДТП та складає 442\~345,60 грн. Таким чином, позивач зазначає, що оскільки страховик сплатив 138\~569 грн., різниця між фактичним розміром шкоду і лімітом відповідальності страховика складає (442\~345,60 грн. 138\~569 грн.) = 303\~776,60 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача 303\~776,60 грн., що є різницею між фактичним розміром шкоди та страхового відшкодування. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн., яка завдана їй в результаті ДТП, а також витрати пов`язані з розглядом справи. 24.06.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Линник І.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що сума відшкодування, зазначена у позові, є необґрунтованою. Так, представник зазначила, що дійсно 17.03.2023 року о 20.30 год. в м. Харкові по проспекту Льва Ландау сталася дорожньо транспортна пригода за участі [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «HYUNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та [PERSON] , який керував «AUDI A6», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Цивільно правова відповідальність [PERSON] , яка є власником автомобіля «HYUNDAI TUCSON» на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Відповідач звернулась до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з заявою щодо надання звіту оцінювача по страховій справі №26658. У відповідь на дану заяву ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомило, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Суму страхового відшкодування було узгоджено між [PERSON] (власником т.з. AUDI A6 державний реєстраційний номер [NUMBER] ) та ПрАТ СК «ПЗУ Україна». ПрАТ СК «ПЗУ Україна» по даній страховій справі, згідно заяви узгодження було прийнято рішення та виплачено страхове відшкодування в розмірі 138 569,00 грн. На підставі ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв`язку з погодженням суми страхового відшкодування експертиза не виконувалась і звіт не складався. Згідно з заявою узгодження [PERSON] погодилась з сумою страхового відшкодування 141 169 грн. (з яких 2600 франшиза). 15.06.2023 року відповідач сплатила франшизу у розмірі 2600,00 грн. за полісом ЕР.210478804. Таким чином, позивач отримала всю узгоджену зі страховиком в добровільному порядку суму. При цьому, позивач в своїй позовній заяві підтверджує, що максимальний розмір страхової виплати становив 160 000,00 грн. Як вбачається з позову, після отримання страхової виплати [PERSON] звернулась до експерта [PERSON] із заявою про проведення транспортної товарознавчої експертизи та визначення суми матеріального збитку. За висновком експерта сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «AUDI A6», пошкодженого в наслідок ДТП, що сталась 17.03.2023 року дорівнює ринковій вартості на момент ДТП та складає 442 345, 60 грн. Відповідач вважає, що дана сума є завищеною та не відповідає дійсному розміру матеріальної шкоди, нанесеної позивачу. Не відповідає дійсності і твердження Позивача про те, що Відповідача було заздалегідь повідомлено про проведення огляду автомобіля, так як відсутній в матеріалах справи будь-який доказ вручення або неможливості вручення такого повідомлення. Отже, технічний огляд автомобіля AUDI A6 державний реєстраційний номер [NUMBER] , проводився за відсутності Відповідача чи її представника, без її відома. Крім того, висновок експерта протирічить ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Щодо стягнення компенсації моральної шкоди представник відповідача зазначила, що зазначені вимоги нічим не обґрунтовані та не доведені жодним доказом. Позивач посилається на те, що з моменту вчинення правопорушення сплинув тривалий період часу, проте Відповідач не вжила заходів щодо повного відшкодування Позивачу матеріальної і моральної шкоди, не сприяла усуненню негативних наслідків вчиненого нею правопорушення. Однак, таке твердження є безпідставним. Так, Позивач доволі швидко отримала узгоджену зі страховиком Відповідача суму відшкодування матеріальної шкоди. Жодних претензій, в тому числі ні майнових, ні моральних Позивач до теперішнього часу до Відповідача не пред`являла. Представник позивача у судовому засідання просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] 17 березня 2023 року о 20 годині 30 хвилин в м. Харкові по пр. Льва Ландау, керуючи транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.1 не надала перевагу у русі AUDI A6, державний номерний знак [NUMBER] , що рухався по головній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.3 та здійснила зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 [PERSON] , [INFO] ,\~визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, та\~застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає\~850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. (а.с. 19). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] , власниці автомобілю HYUNDAI TUCSON, днз [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхорва компанія «ПЗУ Україна», позивач [PERSON] , власник автомобілю AUDI A6, днз [NUMBER] 17.03.2023 звернулась до страховика ПАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування. (а.с. 16). Як вбачається з листа Начальника відділу обслуговування складних збитків транспортного страхування Департаменту обслуговування збитків [PERSON] № 603-31 від 31.05.2023, а також не заперечується сторонами, суму страхового відшкодування узгоджено між [PERSON] (власником т.з. AUDI A6, днз [NUMBER] ) та ПрАТ СК «ПЗУ Україна». ПрАТ СК «ПЗУ Україна» по даній страховій справі, згідно заяви узгодження було прийнято рішення та виплачено страхове відшкодування в розмірі 138\~569 грн. На підставі ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв`язку з погодженням суми страхового відшкодування експертиза не проводилась і звіт не складався. (а.с 78, 90). В подальшому, 20.05.2023 [PERSON] звернулась [PERSON] з заявою про проведення транспортної товарознавчої експертизи та визначення суми матеріального збитку. Відповідно до висновку експерта № 31В складеного 30.06.2023 вбачається, що сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки AUDI A6, днз [NUMBER] , номер шасі (VIN) [NUMBER] , 2012 року виготовлення, пошкодженого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.03.2023 дорівнює ринковій вартості на момент ДТП та складає 442 345,60 грн. У висновку також вказано, що в даному випадку вартість відновлювального ремонту більша ринкової вартості КТЗ на момент ДТП, згідно п. 8.2 підпункт «а» за суму матеріального збитку приймається вартість КТЗ на момент ДТП. (а.с. 20-27). Таким чином, позивачка з урахуванням того, що вартість завданого їй матеріального збитку, в результаті ДТП, відповідно до висновку становить 442\~345,60 грн., та страховиком відшкодовано їй 138\~569 грн., просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в розмірі 303\~776,60 грн. (442\~345,60-138\~569 =303\~776,60. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як установлено судом, з вини відповідача [PERSON] , яка, керуючи транспортним засобом, порушила Правила дорожнього руху, належний позивачу автомобіль був пошкоджений. Таким чином, внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини [PERSON] завдано майнової шкоди [PERSON] . У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Максимальний розмір страхової виплати, передбачений полісом страхування, за шкоду завдану майну, становить 160\~000 грн., що не заперечується сторонами у справі. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, сума страхового відшкодування узгоджена між [PERSON] (власником т.з. AUDI A6, днз [NUMBER] ) та ПрАТ СК «ПЗУ Україна». ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно заяви узгодження, виплачено страхове відшкодування в розмірі 138\~569 грн. З наданого позивачем висновку вбачається, що сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки AUDI A6, днз [NUMBER] , номер шасі (VIN) [NUMBER] , 2012 року виготовлення, пошкодженого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, дорівнює ринковій вартості на момент ДТП та складає 442 345,60 грн. У висновку також вказано, що в даному випадку вартість відновлювального ремонту більша ринкової вартості КТЗ на момент ДТП, згідно п. 8.2 підпункт «а» за суму матеріального збитку приймається вартість КТЗ на момент ДТП. (а.с. 20-27). Тобто, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП. Згідно з пунктом 30.1. статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля марки «AUDI A6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , згідно з даними висновку експерта від 30.06.2023 № 31В, вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Такі ж правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у цій справі №125/1215/20. Однак позивач відремонтувала пошкоджений автомобіль, за ціною, визначеною у висновку експерта, який надано суду. Відтак позивач не набула права на відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, однак, оскільки автомобіль позивача був пошкоджений під час ДТП, яка сталася з вини відповідача, то позивач згідно з приписами пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, який дорівнює різниці між вартістю автомобіля до ДТП в непошкодженому стані і ринковою вартістю автомобіля, яка визначена експертом станом після ДТП. Відповідно до висновку експерта № 7225 від 14.10.2024 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, проведеного експертом ОІ ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», вартість автомобіля «AUDI A6», державний реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП 17.03.2023, після настання ДТП становить 112\~413,53 грн. (а.с. 113-121). Таким чином, визначення розміру відшкодування матеріального збитку, на яке має право позивач від винуватця ДТП, слід обраховувати як різницю у вартості транспортного засобу в непошкодженому стані до ДТП і в пошкодженому стані станом на момент після ДТП, з урахуванням відшкодованої суми страховиком. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ),

Outcome: partial