Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Корюківського нотаріального округу Гайдук С.В. про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. Просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Слобідка Менського району Чернігівської області, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2037 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.01), яка розташована в адміністративних межах Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер відсутній, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина. При оформленні спадщини у приватного нотаріуса Гайдук С.В. виявилось, що чоловік не довів приватизацію присадибної земельної ділянки до кінця, у нього відсутнє право власності на дану земельну ділянку, тому вона не входить до складу спадщини. У неї немає можливості вирішити дане спірне питання позасудовим шляхом, тому вона звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надала заяву по розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Слобідка Менського району Чернігівської області, проживає і є зареєстрованою у с. Жукля Корюківського району Чернігівської, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 05 вересня 1997 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. З [PERSON] позивачка перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 30.05.1987 року в Жуклянській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 30.05.19879 року Жуклянською сільською радою Корюківського району Чернігівської області.\~ Позивачка з чоловіком проживали в селі Жукля Корюківського району Чернігівської області, де в період їхнього шлюбу, на відведеній чоловіку земельній ділянці, вони побудували житловий будинок [ADDRESS] . Пізніше згідно рішення №86 виконкому Жуклянської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 22.12.2009 року за чоловіком було визнано право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим Жуклянською сільською радою Корюківського району Чернігівської області від 24.06.2010 року. Рішенням 17 сесії 7-го скликання Жуклянської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 10.11.2017 року чоловіку позивачки був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовно площею 0.15 га для передачі у власність за адресою: [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства орієнтовно площею 0.16 га за адресою: [ADDRESS] , між городами [PERSON] та [PERSON] . Отримавши дозвіл чоловік звернувся із заявою до ПП «Десна-Експерт-М» про виготовлення технічної документації, на замовлення чоловіка спеціалісти даного підприємства виготовили Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0.2037 га, яка передається у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). \~Після виготовлення Технічної документації із землеустрою чоловік позивачки не зареєстрував земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєний, також чоловік не передав технічну документацію для затвердження до органу місцевого самоврядування, тому останній не приймав рішення про затвердження технічної документації та про передачу чоловіку у власність приватизованої земельної ділянки.\~ [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 06 січня 2022 року виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області.\~ При житті чоловік не розпорядився своїм майном, заповіту не склав, позивачка є дружиною померлого, тому є спадкоємцем померлого першої черги, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, на час його смерті постійно з ним проживала і звернулася до приватного нотаріуса Гайдук С.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини, приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа №69354646, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №69146022 від 08 червня 2022 року наданого приватним нотаріусом Гайдук С.В. При оформленні спадщини у приватного нотаріуса Гайдук С.В. виявилось, що чоловік не довів приватизацію присадибної земельної ділянки до кінця, у нього відсутнє право власності на дану земельну ділянку, тому вона не входить до складу спадщини. Для вирішення даного спірного питання позивачка звернулася до виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, де просила вирішити питання про затвердження виготовленої чоловіком Технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, але позивачці відмовили, бо такого рішення виконком на померлу особу прийняти не може, а вона не має повноважень на такі дії, тому для вирішення даного спірного питання позивачці порекомендували звернутись до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Приватний нотаріус надав позивачці відмову у вчиненні нотаріальних дій. Отже, у позивачки не має можливості вирішити дане спірне питання позасудовим шляхом, тому вона звернулась з даною позовною заявою про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померлий чоловік заповіту не залишив. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка, як дружина, є спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину.\~ На час смерті чоловіка позивачка постійно з ним проживала, вона звернулась до приватного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. \~Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено п."а" ч.3 ст.152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у ст.118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України). Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина восьма статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (частина дев`ята статті 118 ЗК України). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (частина десята статті 118 ЗК України). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, у постановах Верховного Суду у справі №554/1195/17 від 30 червня 2020 року, у справі № 623/633/17 від 25 березня 2020 року. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації, а належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Те, що позивачка є спадкоємцем померлого і має право на завершення приватизації земельної ділянки розпочатої ним, підтверджується документально: свідоцтвом про смерть її чоловіка; свідоцтвом про укладення шлюбу між нею та померлим; технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0.2037 га, яка передається у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в адміністративних межах Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, у якій міститься: рішення 17 сесії 7-го скликання Жуклянської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 10 листопада 2017 року про надання чоловіку дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, його заява, паспортні дані з ідентифікаційними номером, документи про право власності на житловий будинок, плани та схеми земельної ділянки, акт про межові знаки та узгодження меж таконфігурації земельної ділянки.\~\~\~\~\~\~ Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved