Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь заборгованість за договором №Р25.21650.004776216 від 10.01.2019: за тілом кредиту 8999 грн.64 коп., за відсотками 2947 грн. 42 коп., по оплаті за обслуговування кредиту 7959 грн. 79 коп., заборгованість за угодою №С-001-042856-19-980 від 10.01.2019: за основним боргом 4599 грн. 43 коп., за нарахованими та несплаченими відсотками 6857 грн. 91 коп., а в загальному розмірі 31 362 грн.29 коп.. Також, просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 14 000 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що 10.01.2019 між ПАТ«Ідея банк» та [PERSON] \~укладено кредитний договір №Р25.21650.004776216, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 12417 грн., а позичальник зобов`язується кошти повернути разом із процентами в розмірі 10% річних від залишкової суми кредиту. Банк зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кошти відповідачці. Також, 10.01.2019 між ПАТ«Ідея банк» та [PERSON] \~ укладено Угоду №С-001-042856-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. На момент укладання договору банком встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 грн. та встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Банк виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, відкривши поточний рахунок \~та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Проте, позичальниця взятих на себе зобов`язань не виконує та за нею значиться заборгованість за вказаними договорами в загальній сумі 31 362 грн. 29 коп. 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, згідно якого банк відступив право вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників. 22.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма факторинг» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу ТОВ «Оптіма факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма факторинг» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. За вказаним договором до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №Р25.21650.004776216, та угодою №С-001-042856-19-980 до [PERSON] , яку просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді від 19.09.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту, угодою, та договорами факторингу. \~ \~ \~ \~Так, 10.01.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] на підставі заяви-анкети позичальника укладено кредитний договір №Р25.21650.004776216 та договір страхування,\~ відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12 416 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. \~ \~ \~ \~Згідно п.п.1.3, п.п.1.4. договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10 % річних від залишкової суми кредиту; сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості згідно графіку щомісячних платежів. \~ \~ \~ \~Відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту, згідно розділу 4 якого плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,05% від початкової суми кредиту щомісячно. \~ \~ \~ \~Банк на виконання умов договору надав Позичальниці грошові кошти на поточні потреби у сумі 12 416 грн. строком на 36 місяців, що підтверджується ордерами -розпорядженнями. Крім того, 10.01.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду №С-001-042856-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, та договір страхування, відповідно до умов якого клієнту відкрито поточний рахунок з максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. (п.3.1.), ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 5000 грн. (п. 3.2.), процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Також, відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~Банк на виконання умов угоди надав Позичальниці можливість розпоряджатись кредитним лімітом на банківській карті, та відповідачка використовувала кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку. В подальшому, 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1, п.2.2. Договору факторингу клієнт відступає фактору , а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників. ТОВ «Оптіма Факторинг»» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг». Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» кошти. Як вбачається з наявних в матеріалах справи реєстрів боржників, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за кредитними договорами №Р25.21650.004776216 та №С-001-042856-19-980, що укладені між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. \~Згідно із ст. 1054\~ЦК України\~за \~кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Уклавши договір факторингу позивач у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідачки за кредитним зобов`язаннями за договорами №Р25.21650.004776216 та №С-001-042856-19-980. За розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] станом на 19.12.2023 становить 31 362 грн. 29 коп., яка складається із заборгованості за договором №Р25.21650.004776216 від 10.01.2019: за тілом кредиту 8999 грн.64 коп., за відсотками 2947 грн. 42 коп., по оплаті за обслуговування кредиту 7959 грн. 79 коп., заборгованість за угодою №С-001-042856-19-980 від 10.01.2019: за основним боргом 4599 грн. 43 коп., за нарахованими та несплаченими відсотками 6857 грн. 91 коп. Разом з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за договором №Р25.21650.004776216 від 10.01.2019 в частині тіла кредиту 8999 грн.64 коп., та відсотків 2947 грн. 42 коп., по угоді №С-001-042856-19-980 від 10.01.2019 за основним боргом 4599 грн. 43 коп., за нарахованими та несплаченими відсотками 6857 грн. 91 коп.. \~ \~ \~ \~Суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги в частині стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості. Пункт 1.4. кредитного договору №Р25.21650.004776216 від 10.01.2019, який передбачає плату за обслуговування кредиту шляхом надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, суперечить змісту пункту 3.2.4. кредитного договору, з якого вбачається право позичальника раз на місяць безоплатно вимагати у банку надання інформації про кредит. Крім того, нормами ч.1 статті 11\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. З врахуванням наведеного вище, п.1.4 кредитного договору №Р25.21650.004776216 від 10.01.2019, укладеного між відповідачем та АТ "Ідея Банк" є нікчемним. Аналогічного висновку дійшла ВП ВС від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 74,62 % (23\~404,50 х 100 : 31\~362, 29), судовий збір слід стягнути в розмірі 2259 грн. 49 коп. (3028 х 74,62 : 100). \~ \~ \~ \~Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до \~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оцінивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер виконаної роботи, суд враховує принцип розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial