Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

11 листопада 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 29 липня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.06.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. 21 березня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] вдруге зареєстровано шлюб. Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , однак спір про місце її перебування відсутній. Через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами фактично припинились і відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, у зв`язку із чим прохає розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Прохає шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач, [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла до суду телефонограма, в якій останній прохав розглянути справу без його участі, оскільки перебуває на військовій службі. Не заперечує проти розірвання шлюбу, однак заперечував проти залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що 21 березня 2023 року у Кобеляцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 34. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу прізвища сторін не змінювались. Дошлюбним прізвищем позивача є [PERSON] . Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про відновлення позивачу дошлюбного прізвища так як під час реєстрації шлюбу в 2023 році прізвище дружини не змінювалось. Крім цього право відновити прізвище чи залишити його належить особі, яка його змінила. На підставі викладеного, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача необхідно надалі іменувати прізвищем [PERSON] .

Outcome: approved