Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

07.11.2024 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла мати її чоловіка [PERSON] . На випадок своєї смерті остання склала заповіт, яким належне їй майно вона заповіла у частках своїм синам [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт не був реалізований через наявність у ньому відомостей, які не відповідають дійсним юридичним фактам. [INFO] [PERSON] , який є її чоловіком, також помер. З метою реалізації свого права на спадщину після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса, однак, через відсутність документів, які посвідчують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а також через помилку в написанні прізвища її чоловіка у правовстановлюючому документі на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Зазначені обставини позбавляють її можливості пеалізувати свої спадкові права. Враховуючи наведене, просить суд встановити: юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] ; факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 011788, який виданий 22.03.2001 року Садівською сільською радою Луцького р-ну на ім`я « [PERSON] ». До початку судового засідання представником заявника було подано до суду заяву, відповідно до якої вона просить розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Від заінтересованої особи до початку судового засідання надійшла заява, в якій він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, заяву визнає у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. \~ \~ \~ \~На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24.11.2011 року секретарем Садівської сільської ради Луцького р-ну [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 126, яким належне їй майно вона заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] також помер (а.с. 7). Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно. \~ \~ \~ \~Реалізовуючи свої спадкові права, заявниця [PERSON] , як дружина померлого [INFO] [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Луцького РНО Гордійчук М.В. з метою спадкування майна останнього. \~ \~ \~ \~21.10.2024 року приватним нотаріусом було надано заявниці письмове роз`яснення про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка через відсутність документа, який підтверджує родинні відносини між ним та його матір`ю (в частині майна, на яке він за життя не оформив спадкових прав після смерті [PERSON] ), а також через наявну помилку у правовстановлюючому документі (в частині майна, яке належало йому на праві приватної власності) (а.с. 14). Вищевказані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з даною заявою. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо заявлених вимог про встановлення факту родинних відносин. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, - якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується наступними доказами, а саме: довідкою Садівської сільської ради від 24.04.2017 року № 184, згідно якої спадкодавець [PERSON] проживала до дня смерті в житловому будинку в [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , який станом на день видачі довідки продовжував проживати в цьому житловому будинку (а.с. 12); довідкою Торчинської селищної ради від 21.09.2023 року № 414, згідно якої спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав у житловому будинку в [ADDRESS] (а.с. 13); заповітом [PERSON] , посвідченим 24.11.2011 року секретарем Садівської сільської ради Луцького р-ну Міщук О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 126, яким вона заповіла 2/5 частки приватизованої земельної ділянки розміром 2,04 га, що належала їй згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 011776, своєму сину [PERSON] (а.с. 11); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , зі змісту якого вбачається співпадіння усіх його особистих даних із особистими даними [PERSON] окрім однієї літери у написанні прізвища ( [PERSON] ) (а.с. 9). Вищевказане, у своїй сукупності, дає підстави для беззаперечного висновку, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю померлого [INFO] чоловіка заявниці [PERSON] , а розбіжність у написанні їх прізвища виникла в зв`язку з його перекладу з рос. на українську мову. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Так факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжують можливість реалізації своїх спадкових прав після смерті чоловіка. Заявниця не має іншої можливості довести факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та сином, оскільки вони обидва на момент її звернення до суду з даною заявою померли. Щодо заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На переконання суду, факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 011788, який виданий 22.03.2001 року Садівською сільською радою Луцького р-ну на ім`я « [PERSON] », повністю підтверджується: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2023 року (а.с. 7); свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.03.1960 року (а.с. 9); свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2023 року (а.с. 10), а також іншими вищезгаданими документами, правова оцінка яким була надана у даному судовому рішенні. \~ \~ \~ \~Вказані докази у їх сукупності свідчать про те, що при оформленні Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 011788, від 22.03.2001 року було допущено помилку (описку) у зазначені прізвища [PERSON] , який помер [INFO] , яке помилково зазначено « [PERSON] ». Встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією своїх спадкових прав після смерті чоловіка. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про встановлення юридичних\~фактівє обґрунтованою та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved