Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Представник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 28.01.2023 о 10.30 год. в [ADDRESS] водій [PERSON] керуючи т.з. Skoda Superb д.н.з. [NUMBER] в районі буд. 39-А не слідкував за дорожньою обстановкою та при перестроюванні та зміні напрямку руху праворуч не надав переваги в русі та допустив зіткнення з рухаючимся праворуч в попутному напрямку т/з АПСАП д.н.з 51368 під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП т.з. отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 10.1, 10.3, ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 26.12.2023 постановою Заводського районного суду м. Миколаєва (справа №487/1858/23) визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 05.01.2024. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/115-24/3057-АВ від 04.03.2024 розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Renault Express (АП САП-Е1), номерний знак [NUMBER] (на синьому фоні) пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді, може складати 50 590 грн. 07 коп. Виходячи з інформації МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування транспортного засобу Skoda Superb д.н.з. [NUMBER] , станом на 28.01.2023, - страховий поліс відсутній. Тому просить стягнути з відповідача 50590,07 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 07.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.01.2023 о 10.30 год. в м. Миколаїв вул. Генерала Карпенка, 39-А Заводський район водій [PERSON] керуючи т.з. Skoda Superb д.н.з. [NUMBER] в районі буд. 39-А не слідкував за дорожньою обстановкою та при перестроюванні та зміні напрямку руху праворуч не надав переваги в русі та допустив зіткнення з рухаючимся праворуч в попутному напрямку т/з АПСАП д.н.з 51368 під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП т.з. отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 10.1, 10.3, ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 26.12.2023 постановою Заводського районного суду м. Миколаєва (справа №487/1858/23) визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 05.01.2024. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/115-24/3057-АВ від 04.03.2024 розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Renault Express (АП САП-Е1), номерний знак [NUMBER] (на синьому фоні) пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді, може складати 50 590 грн. 07 коп. Виходячи з інформації МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування транспортного засобу Skoda Superb д.н.з. [NUMBER] , станом на 28.01.2023, - страховий поліс відсутній. За положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою. Для стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до пункту 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача майнової шкоди в сумі 50590,07 грн. у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved