Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

ТзОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь товариства суму заборгованості в розмірі 22 022 грн. 55 коп. та судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог ТзОВ «Санфорд Капітал» посилається на те, що 15.02.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-208-009979-19-980 про відкриття кредитнї лінії та обслуговування Кредитної картки. Банк свої зобов?язання перед клієнтом за угодою та ДКБО (договору комплексного банку обслуговування) виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 6 500,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов?язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення угоди і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 4 193,94 гривень. Останній платіж здійснено 21.07.2019 року. Внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 17 202,82 гривень, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 6500 гривень, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 10 702,82 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С-208-009979-19-980 від15.02.2019 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника/позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 6 500 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 10 702,82 гривень, що разом становить 17 202 грн. 82 коп. Додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, позичальник має також сплатити: - інфляційні втрати в сумі 3 514,67 гривень; - три проценти річних в сумі 1 305,06 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК Українив заочному порядку. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що 15.02.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-208-009979-19-980 про відкриття кредитнї лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно з п.1 угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за ким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням тектронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку. Пунктом 2 угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної редитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6500,00 грн. - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних. - розмір обов?язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ІКБО. Банк свої зобов?язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 6 500,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Угоди і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив Банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 4 193,94 гривень. Останній платіж здійснено 21.07.2019 року. Внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 17 202,82 гривень, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 6500 гривень, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 10 702,82 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-208-009979-980 від 15.02.2019 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-208-009979-980 від 15.02.2019 року. Згідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-208-009979-980 від 15.02.2019 року, сформованої АТ «Ідея Банк» станом на 16.11.2023 року заборгованість відповідача становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 6 500 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 10 702, 82 грн., що разом становить 17 202,82 грн. Розмір заборгованості позивальника підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості від 16.11.2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 15.02.2019 по 16.11.2023 року. Вищевказане підтверджує, що ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» правомірно, у передбачений законом спосіб і формі, на підставі договору факторингу набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-208-009979-980 від 15.02.2019 року, укладеним нею з Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», а в подальшому таке право вимоги було у той же спосіб відступлене на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», яке є поточним кредитором за вказаним зобов`язанням. Позивач, як поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 18.01.2020 і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, позичальник має також сплатити: - інфляційні втрати в сумі 3 514,67 гривень; - три проценти річних в сумі 1 305,06 гривень. Згідно зіст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно дост. 628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1ст. 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідност. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1084 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідност. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно до ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеномустаттею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: ордер, договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024., укладений між ТзОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024. Таким чином, судом встановлено, що позивач користувалася правовою допомогою, понесла витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved