Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

27.09.2024 до Вінницького міського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла вище вказана позовна заява. В позовній\~заяві позивачка\~зазначила,\~що вона\~та відповідач\~ [PERSON] \~05.07.2016\~зареєстрували шлюб\~у Вінницькому\~міському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Вінницькій області,\~про що\~в книзі\~реєстрації шлюбів\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 1339. Від шлюбу\~подружжя має\~неповнолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Протягом сімейного життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім?ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до рішення № 54 від 26.10.2017 про примусове повернення з України громадянина [PERSON] , [INFO] , було примусово повернуто з України в Республіку Камерун. З 2017 року позивач та відповідач припинили сумісне проживання та шлюбні стосунки в тому числі вести побут та спільне господарство. Відповідач обіцяв повернутись до сім`ї однак, цього не зробив, з огляду на це позивач остаточно вирішила розірвати шлюб. Відповідач погоджується з розірванням шлюбу і готовий підтвердити визнання позову відповідною заявою. Українською мовою відповідач володіє, оскільки з 2013 по 2016 рік навчався у Вінницькому національному медичному університеті ім. Пирогова. Час на примирення позивач просить не надавати, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Спір щодо спільного майна у сторін на момент звернення до суду - відсутній. Не заперечує проти заочного рішення та не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Позивач не бажає стягувати судові витрати з відповідача. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 27.09.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А., справа була передана суді 30.09.2024. Інформаційна довідка з реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання [PERSON] від 30.09.2024 вих. № 36413 одержана судом 07.10.2024 (а. с. 32-33). 07.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від позивачки Кона [PERSON] про проведення розгляду справи за відсутності позивача. 08.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від відповідача [PERSON] про визнання позову, в якій відповідач вказує, що визнає позов в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, оскільки не має можливості прибути в судове засідання. Ухвалою суду від 09.10.2024 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.10.2024 на адресу суду повторно надійшла заява від позивачки Кона [PERSON] про розгляд справи без участі позивача. В заяві позивач зазначила, що просить строк на примирення не надавати. Позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. 18.11.2024 на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Радіоновича В. І. В заяві представник позивача зазначив, що відповідач визнає позов про розірвання шлюбу і не заперечує проти його задоволення, про що написав відповідну заяву і намагався направити поштою зі свого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Але у зв`язку із військовим станом в Україні пошта відмовила у відправленні листа. З метою реалізації своїх процесуальних прав, відповідач направив заяву про визнання позову через нейтральну країну (Францію) 11.11.2024. Заява судом не отримана. Згідно з\~копією свідоцтва\~про шлюб,\~виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, 05.07.2016 між сторонами спору зареєстрований шлюб про що складено актовий запис № 1339 (а. с. 24). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с.23). Згідно з копієї паспорту та перекладом з англійської мови на українську, відповідач є громадянином Республіки Камерун (а. с. 7, 7 зворот) Згідно з копією рішення №54 УДМС у Вінницькій області, затвердженого 26.10.2017, про примусове повернення з України громадянина [PERSON] , [INFO] , відповідача примусово повернуто з України в Камерун та зобов`язано покинути територію України у 30-денний термін (а. с. 20-21). Отже, відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Камерун. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів. Відповідно до п. 2 ч. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з зазначених форм. До таких форм цей пункт відносить: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження. З вище наведеного вбачається, що відповідач, який є громадянином Республіки Камерун мав зареєстроване місце проживання в Україні (а. с. 33), позивач є громадянкою України і має зареєстроване місце проживання в Україні. Отже, між сторонами виникли сімейні відносини з іноземним елементом; ця справа підсутна Вінницькому міському суду Вінницької області, бо у суда відсутня інформація про укладення сторонами угоди про вибір суду. Сторони таку інформацію суду не повідомили. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Ч. 1 ст. 60 вказаного закону, яка встановлює правові наслідки шлюбу передбачено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Враховуючи, наведене суд вважає можливим застосувати положення СК України, до врегулювання відносин з іноземним елементом щодо розірвання шлюбу, які виникли між сторонами, бо позивач має зареєстроване місце проживання в Україні. Отже, судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався, обоє подружжя не бажають зберігати сімейні відносини та просять розірвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З вище наведеного вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх малолітньої дитини, відповідач позов визнав, а отже суд має постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач Кона [PERSON] заявила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Також в позовній заяві позивач зазначила, що не бажає стягувати судові витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved