Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 392759682 від 28.08.2024 року щодо суб`єкта [PERSON] містяться записи про обтяження, а саме: за реєстраційним номером 8668608, яке зареєстроване 24.04.2009 року на підставі постанови № АЕ 11-424 від 24.04.2009 року, тип обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, що належить [PERSON] ; за реєстраційним номером 13334513, яке зареєстроване 04.12.2012 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 4-1249 від 23.11.2012 року, тип обтяження - нерухоме майно, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, що належить [PERSON] . Відповідно до даних АСВП (ВП- спецрозділ), що надано 03.10.2024 року відділом державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, значиться тільки відомості, що у відділі ДВС м. Мукачево перебувало на виконанні виконавче провадження № 41930955 щодо примусового виконання виконавчого листа від 08.10.2012 року № 2/0417/3758/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ про солідарне стягнення з Позивача на користь ПАТ «ПРИВАТБАНК» заборгованості на загальну суму 2 235 664,53 грн. В ході примусового виконання рішень суду, державним виконавцем відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови № АЕ 11-424 від 24.04.2009 року та № 4-1249 від 23.11.2012 року про арешт майна позивача та внесено відповідні дані до державних реєстрів. По виконавчому провадженню, згідно якого було винесено постанову № 4-1249 від 23.11.2012 року, якою було накладено арешт на майно позивача, 30.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження відносно позивача 30.12.2014 року було завершено на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з відсутністю у боржника майна, та виконавчий документ було повернуто стягувачу. Щодо арешту майна, накладеного згідно постанови № АЕ 11 - 424 від 24.04.2009 року, 26 серпня 2011 року ухвалою Мукачівського міськрайнного суду Закарпатської області № 2-12/11 скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2009 року. Вважає, що вищевказаними положеннями Закону N 606-ХІУ на відповідача покладався обов`язок щодо зняття (скасування) арешту майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження. Натомість виникла ситуація, що виконавчі провадження були завершені відповідачем без вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна позивача, раніше накладеного у зв`язку з відкриттям даних виконавчих проваджень. Водночас існування арешту на майно позивача порушує її конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. З огляду на викладене, наявність чинних арештів майна позивача, накладених багато років тому та не анульованих з вини відповідача, поза сумнівом, порушує законні права та інтереси позивача, адже наразі відсутні відкриті відносно позивача як боржника виконавчі провадження, відповідно відсутні підстави для арешту його майна. Враховуючи вищенаведене, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача зняти (скасувати) арешти з нерухомого майна позивача, що були накладені на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень № АЕ 11-424 від 24.04.2009 року та № 4-1249 від 23.11.2012 року, виданих Мукачівським МВ ДВС та виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) про арешт нерухомого майна за реєстраційними номерами 8668608 та 13334513. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 08.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої\~ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач відзив на позов не подавав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Згідно з довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 392759682 від 28.08.2024 року щодо суб`єкта [PERSON] містяться записи про обтяження, а саме: за реєстраційним номером 8668608, яке зареєстроване 24.04.2009 року на підставі постанови № АЕ 11-424 від 24.04.2009 року, тип обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, що належить [PERSON] ; за реєстраційним номером 13334513, яке зареєстроване 04.12.2012 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 4-1249 від 23.11.2012 року, тип обтяження - нерухоме майно, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, що належить [PERSON] (а.с.15-17). Відповідно до даних АСВП (ВП- спецрозділ) наданий 03.10.2024 року відділом державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, значиться тільки відомості, що у відділі ДВС м. Мукачево перебувало на виконанні виконавче провадження № 41930955 щодо примусового виконання виконавчого листа від 08.10.2012 року № 2/0417/3758/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ про солідарне стягнення з Позивача на користь ПАТ «ПРИВАТБАНК» заборгованості на загальну суму 2 235 664,53 грн. (а.с.32). В ході примусового виконання рішень суду державним виконавцем відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови № АЕ 11-424 від 24.04.2009 року та № 4-1249 від 23.11.2012 року про арешт майна позивача та внесено відповідні дані до державних реєстрів. По виконавчому провадженню, згідно якого було винесено постанову № 4-1249 від 23.11.2012 року, якою було накладено арешт на майно позивача, 30.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження відносно позивача 30.12.2014 року було завершено на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з відсутністю у боржника майна та виконавчий документ було повернуто стягувачу (а.с.33). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 серпня 2011 року у справі № 2-12/11 скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2009 року (а.с.29-31). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4\~ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином у заявлених позовних вимогах позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача зняти (скасувати) арешти з нерухомого майна позивача, що були накладені на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень № АЕ 11-424 від 24.04.2009 року та № 4-1249 від 23.11.2012 року, виданих Мукачівським МВ ДВС та виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) про арешт нерухомого майна за реєстраційними номерами 8668608 та 13334513. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив\~Пленум Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ у\~п.\~2\~постанови від\~03\~червня 2016\~року №\~5\~"Про\~судову практику\~в справах\~про зняття\~арешту з\~майна",\~позов про\~зняття арешту\~з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване, виконавча служба може бути залучена до участі у справі в якості третьої особи Натомість позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. \~\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~\~\~Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі №\~308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц(пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі\~№ 570/3439/16-ц(пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц(пункт 31.4)). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 31.10\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). Відтак, позивач пред`явив позов до неналежного відповідача. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи ту обставину, що позивачем в порядку ст. 51 ЦПК України не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, а саме боржника та особу, в інтересах якої накладено обтяження, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову як поданого до неналежного відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed