Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов Державного підприємства «Центр оцінки та інформації», за результатом розгляду якого позивач просить суд за неналежне виконання умов договору тимчасового розміщення в гуртожитку № 07-29/22/313/3 від 01.02.2022 стягнути з [PERSON] на користь позивача суму коштів у розмірі 144 794,31 грн., а саме: 128 306,60 грн. - суму основної заборгованості за тимчасове перебування в гуртожитку; 4 774,43 грн. - суму трьох відсотків річних з простроченої суми заборгованості; 8 106,08 грн. - суму інфляційного збільшення суми заборгованості; 3 607,20 грн. - суму неустойки, нарахованої згідно підпункту 4.4.1 пункту 4.4 Договору за несвоєчасне внесення оплати за надані послуги; за неналежне виконання умов Договору тимчасового розміщення в гуртожитку № 82-06/313/3 від 01.01.2024 Стягнути з [PERSON] на користь державного підприємства «Центр оцінки та інформації» суму коштів в розмірі 87 853,64 грн., а саме: 21 883,68 грн. - суму основної заборгованості за тимчасове перебування в гуртожитку; 236,85 грн. - суму трьох відсотків річних з простроченої суми заборгованості; 226,29 грн. - суму інфляційного збільшення суми заборгованості; 2 260,58 грн. - суму неустойки за несвоєчасне внесення плати за надані послуги; 21 883,68 грн. - суму штрафу за прострочення оплати наданих послуг більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів; 34 148,16 грн. - суму неустойки за несвоєчасне звільнення кімнати; 7 214,40 грн. - суму штрафу за невиконання зобов`язання щодо звільнення кімнати понад 30 календарних днів; зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди державному підприємству «Центр оцінки та інформації» в користуванні власним майном шляхом звільнення кімнати [ADDRESS] ; стягнути із [PERSON] на користь державного підприємства «Центр оцінки та інформації» понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову вказує, що на підставі договору №07-29/22/313/3 від 01.02.2022 позивач надав відповідачу три ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS] . Відповідач зобов`язалась оплачувати послуги до останнього дня місяця, що передує тому, за який вноситься оплата, однак відповідач сплачувала послуги несвоєчасно та не в повному обсязі. Станом на 31.12.2023 загальна нарахована сума: 159 906,60 грн., сплачено: 31 600,00 грн., несплачена основна заборгованість: 128 306,60 грн. Крім того, позивачем додатково нараховано: інфляційні витрати, пеню та 3% річних. У зв`язку із тим, що попередній договір припинив свою дію 01.01.2024, між сторонами було укладено договір №82-06/313/3 від 01.01.2024, який діяв з 01.01.2024 до 31.03.2024. Умови передбачали надання тих самих трьох ліжко-місць. Позивач вказує, що відповідач не здійснив жодної оплати за новим договором. Після закінчення терміну дії другого договору відповідач не звільнив кімнату №313 та продовжує її займати. За умовами договору невиконання зобов`язань щодо звільнення кімнати тягне неустойку за кожен день прострочення, штраф за невиконання зобов`язань понад 30 днів. Отже, станом на день подання позову: основна заборгованість: 21 883,68 грн., 236,85 грн. сума 3% річних з простроченої суми заборгованості, 226,29 грн. сума інфляційного збільшення суми заборгованості, 2260,58 грн. сума неустойки за несвоєчасне внесення плати за надані послуги, 21883,68 грн. сума штрафу за прострочення оплати наданих послуг більше ніж на 30 календарних дні, 34148,16 грн., сума неустойки за несвоєчасне звільнення кімнати, 7214,40 грн. сума штрафу за невиконання зобов`язання щодо звільнення кімнати понад 30 календарних днів. Таким чином, загальна сума коштів, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за неналежне виконання умов Договору тимчасового розміщення в гуртожитку №07-29/22/313/3 від 01.02.2022 та Договору тимчасового розміщення в гуртожитку № 82-06/313/3 від 01.01.2024 становить 232 647,95 грн. Позивачем направлялися претензії та угоди про реструктуризацію, однак відповідачем зазначені претензії були залишені без належного реагування. Зважаючи на відмову звільнити приміщення, а також у зв`язку із порушення відповідачем умов договору, позивач звернувся до суду. Ухвалою судді від 24.06.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20.11.2024 ухвалою судді у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання було відмовлено. З матеріалів позову вбачається, адресою відповідача визначена адреса [ADDRESS] . Відповідно Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами м. Донецька, Донецької обл., віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. УДППЗ «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти на окремі території Донецької та Луганської областей, зокрема і у м. Донецьк. Вбачається, що відповідач не зареєстрований у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, та не має Електронного кабінету, тому направлення судового повідомлення про відкриття провадження у справі у спосіб визначений ст. 14 ЦПК України не можливе. Отже, повідомлення відповідача здійснювалось в порядку ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, а саме, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно матеріалів справи, адреса: [ADDRESS] є актуальною зареєстрованою адресою відповідача, а згідно вищевикладеного, повідомлення у спосіб направлення судового-повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або до електронного кабінету користувача ЄСІТС неможливе, тому судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 01.02.2022 року був укладений договір №07-29/22/313/3 про надання послуг з тимчасового розміщування у гуртожитку Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» (виконавець) та [PERSON] (споживач). Відповідно до цього договору виконавець зобов`язується надавати послуги з тимчасового перебування в кімнаті [ADDRESS] , за визначену плату, а споживачі зобов`язуються своєчасно оплачувати ці послуги та дотримуватись правил користування гуртожитком. Відповідно до п. 1.1. договору виконавець надає за плату для тимчасового розміщення споживачу житлову площу з трьома ліжко-місцями [ADDRESS] , у вигляді окремого житлового приміщення для відособленого тимчасового користування з 01.02.2022 по 31.12.2022. Пунктом 1.3. договору визначено, що плата здійснюється споживачем щомісяця з розрахунку 225,00 грн. за житлове приміщення на добу, за послугу тимчасового розміщування в гуртожитку без туристичного збору. Крім того, відповідно до п. 2.3.1 своєчасно вносити плату за послугу відповідно до п. п. 3.2., 3.3. цього договору. Також, споживач зобов`язується звільнити надане йому житлове приміщення: не пізніше останнього дня строку дії договору; протягом 1 дня, у разі дострокового припинення дії договору з ініціативи споживача, виконавця або за згодою сторін (п. 2.3.15. договору). Поряд із цим, договором визначено, зокрема п. 3.1., що вартість послуг з тимчасового розміщування в гуртожитку становить 75,00 грн. (сімдесят п`ять гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ: 12,50 (дванадцять гривень 50 коп.) за 1 (одне) ліжко-місце на добу. Також п. 3.3. договору встановлено, що оплата послуг здійснюється споживачем помісячно. Перша оплата за послуги здійснюється не пізніше дня підписання договору. За наступний місяць розміщування - не пізніше останнього дня місяця, що передує тому, за який вноситься оплата. Пункт 4.6. договору вказує, що у разі невиконання споживачем умов договору виконавець має право вимагати сплати неустойки у розмірі: 50% вартості ліжко-місць за добу, зазначених у п. п. 1.1., 1.2., за кожен день прострочення, але не більше, ніж за 30 календарних днів у разі невиконання Споживачем обов`язку зі сплати вартості послуги в порядку та в строки, визначені п. п. 3.2., 3.3. цього договору; 100% вартості ліжко-місць за добу, зазначених у п. п. 1.1 , 1.2., за кожен день прострочення, але не більше, ніж за 3О календарних днів - у разі невиконання споживачем зобов`язань, передбачених п. 2.3.15. цього договору. Договір діє з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання Споживачем своїх зобов`язань (п. 5.3. договору). 31.12.2022 між сторонами укладено додаткова угода № 1 до договору тимчасового розміщування у гуртожитку Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» від 31.01.2022 № 07-29/22/313/3, якою вирішено: 1. Сторони вирішити продовжити строк дії Договору до 31.03.2023. 2. Пункт 1.1 Договору викласти в наступній редакції: «1.1. Виконавець надає Споживачу за плату 3 (три) ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS] , для тимчасового розміщування в період з 01 лютого 2022 року по 31 березня 2023 року (далі -Послуга)». 3. Пункт 5.1 Договору викласти в наступній редакції: «5.1. Договір діє з 01 лютого 2022 року по 31 березня 2023 року, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання Споживачем своїх зобов`язань». Також, 31.03.2023 року уклали додаткова угода № 2 до договору тимчасового розміщування у гуртожитку Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» від 31.01.2022 № 07-29/22/313/3, якою вирішили продовжити строк дії Договору до 30 червня 2023 року. 2. Пункт 1.1 Договору викласти в наступній редакції: «1.1. Виконавець надає Споживачу за тату 3 (три) ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS] , для тимчасового розміщування в період з 01 лютого 2022 року по 30 червня 2023 року (далі -Послуга)». 3. Пункт 5.1 договору викласти в наступній редакції: «5.1. договір діє з 01 лютого 2022року по 30 червня 2023року, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання споживачем своїх зобов`язань». А також, 30.06.2023 сторони уклали додаткову угода № 3 до договору тимчасового розміщування у гуртожитку державного підприємства «Центр оцінки та інформації» від 31.01.2022 № 07-29/22/313/3, якою сторони вирішили продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 2. Пункт 1.1 договору викласти в наступній редакції: «1.1. виконавець надає споживачу за тату 3 (три) ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS] , для тимчасового розміщування в період з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року (далі - послуга)». 3. Пункт 5.1 договору викласти в наступній редакції: «5.1. договір діє з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання споживачем своїх зобов`язань». 4. Починаючи з 15 липня 2023 року збільшити розмір плати за тимчасове розміщення в гуртожитку, у зв`язку з чим пункти 1.3 та 3.1 Договору викласти в наступних редакціях: «1.3. За послуги тимчасового розміщування в гуртожитку споживач здійснює оплату щомісяця з розрахунку 80,16 грн. (вісімдесят гривень 16 коп.) за одне ліжко-місце на добу без туристичного збору, що відповідно становить 240,48 грн. (двісті сорок гривень 48 коп.) за добу за 3 (три) ліжко-місця». «3.1. Вартість Послуг з тимчасового розміщування в кімнаті, в якій надані ліжко-місця для тимчасового перебування, становить 80,16 грн. (вісімдесят гривень 16 коп.) в т.ч. ПДВ за 1 (одне) ліжко-місце на добу, що відповідно становить 240,48 грн. (двісті сорок гривень 48 коп.) в т.ч. ПДВ за добу за 3 (три) ліжко-місця». Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором тимчасового розміщення в гуртожитку №07-29/22/313/3 від 01.02.2022, відповідач сплатив лише 31 600 грн із загальної суми нарахувань у розмірі 132 906,60 грн, що призвело до утворення простроченої заборгованості в розмірі 128 306,60 грн. Нерегулярність та недостатність платежів підтверджуються зазначеними у документі сумами оплат та їх датами, що свідчить про систематичне невиконання зобов`язань відповідачем. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу в будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вищезазначене, можна зробити висновок, що позивач має право на стягнення заборгованості, що вбачається з умов самого договору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбачених ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних з простроченої суми становить 4 774,43 грн. Інфляційне збільшення суми заборгованості становить 8 106,08 грн. Зважаючи на вищевикладене, загальна сума коштів, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за неналежне виконання умов Договору тимчасового розміщення в гуртожитку № 07-29/22/313/3 від 01.02.2022 становить 144 794,31 грн., а саме: - 128 306,60 грн. - сума основної заборгованості за тимчасове перебування в гуртожитку; - 4 774,43 грн. - сума 3% річних з простроченої суми заборгованості; - 8 106,08 грн. - сума інфляційного збільшення суми заборгованості; - 3 607,20 грн. - сума неустойки, нарахованої згідно підпункту 4.4.1 пункту 4.4 Договору за несвоєчасне внесення оплати за надані послуги. Розрахунки складені позивачем суд враховує як належні, а відповідачем не було подано жодних заперечень чи доказів, які б спростували ці розрахунки. Поряд із вказаними обставинами, 01.01.2024 між сторонами укладено договір № 82-06/313/3 (договір 2) тимчасового розміщування у гуртожитку ДП «Центр оцінки інформації», відповідно до умов якого виконавець надає споживачу за плату 3 (три) ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS] , для тимчасового розміщування в період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року (далі - Послуга). Пунктом 1.2. договору 2 встановлено, що за послуги тимчасового розміщування в гуртожитку Споживач здійснює оплату щомісяця з розрахунку 80,16 грн. (вісімдесят гривень 16 коп.) за одне ліжко-місце на добу без туристичного збору, що відповідно становить 240,48 грн. (двісті сорок гривень 48 коп.) за добу за 3 (три) ліжко-місця. Разом із тим, згідно договором 2 виконавець має право: пункт 2.2.8. вимагати сплати неустойки (пені) у розмірі, встановленому цим договором; пункт 2.2.9. за порушення споживачем умов, визначених цим договором, в односторонньому порядку достроково припинити (розірвати) договір без надання інших ліжко-місць для тимчасового розміщення. При цьому, споживач зобов`язується: пункт 2.3.1. своєчасно вносити плату за послугу відповідно до розділу 3 цього договору; пункт 2.3.15. споживач зобов`язується звільнити кімнату, в якій надані ліжко-місця для тимчасового перебування, та повернути виконавцю майно, яке було надане для тимчасового користування: не пізніше останнього дня строку дії договору; протягом 1 дня, у разі дострокового припинення дії договору з ініціативи споживача, виконавця або за згодою сторін; пункт 2.3.16. строк звільнення кімнати, в якій надані ліжко-місця для тимчасового перебування, може бути продовжений виключно з письмового дозволу виконавця з відповідною оплатою цього строку споживачем. Разом із тим, пунктом 3.1. договору 2 визначено, що вартість послуг з тимчасового розміщування в кімнаті, в якій надані ліжко-місця для тимчасового перебування, становить 80,16 грн. (вісімдесят гривень 16 коп.) за одне ліжко-місце на добу без туристичного збору, що відповідно становить 240,48 грн. (двісті сорок гривень 48 коп.) за добу за 3 (три) ліжко-місця. Оплата послуги за цим договором здійснюється споживачем щомісячно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця в наступному порядку ( пункт 3.2. договору 2): за перший місяць - не пізніше дня підписання цього Договору, з розрахунку кількості днів в поточному місяці; за наступний місяць - не пізніше останнього дня місяця, що передує тому, за який вноситься оплата. За порушення строків оплати Послуг, передбачених цим Договором, Споживач сплачує Виконавцю пеню в розмірі 10 % від вартості неоплачених Послуг за кожний день прострочення. У разі прострочення оплати наданих Послуг більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів, Споживач додатково сплачує Виконавцю штраф в розмірі 100 % від місячної вартості Послуг за кожен виявлений випадок такого прострочення. У разі невиконання споживачем зобов`язань, передбачених п. 2.3.15 цього договору, споживач сплачує виконавцю неустойку у розмірі подвійної вартості послуг за кожен день прострочення. У разі невиконання споживачем зобов`язань щодо звільнення кімнати понад 30 (тридцять) календарних днів, споживач додатково сплачує виконавцю штраф в розмірі 100 % від місячної вартості послуг за кожен календарний місяць такого прострочення. (пункти 4.4., 4.5. договору 2). Між тим, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 березня 2024 року, а в частині відшкодування збитків та розрахунків - до моменту повного виконання споживачем своїх зобов`язань (п. 5.1. договору 2). Отже, за розрахунком позивача неустойка за несвоєчасне звільнення кімнати, в якій були надані ліжко-місця для тимчасового розміщування, становить 34 148,16 грн., а штраф за невиконання зобов`язання щодо звільнення кімнати понад 30 (тридцять) календарних днів - 7 214,40 грн. Суд встановив, що відповідно до пункту 4.4 договору 2 від 01.01.2024, за порушення строків оплати послуг споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 10% від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення. Водночас, у силу статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обмежується подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у відповідний період. Таким чином, неустойка за несвоєчасну оплату наданих послуг склала 2 260,58 грн. Окрім того, пунктом 4.4 договору передбачено, що у разі прострочення оплати більше ніж на 30 календарних днів, споживач додатково зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 100% від місячної вартості послуг за кожен випадок такого прострочення, що становить 21 883,68 грн. Також за прострочення виконання зобов`язань нараховано 3% річних у сумі 236,85 грн, інфляційне збільшення заборгованості - 226,29 грн, а неустойка за несвоєчасне звільнення кімнати - 34 148,16 грн. Штраф за невиконання зобов`язання щодо звільнення кімнати понад 30 днів склав 7 214,40 грн. Суд дійшов висновку, що загальна сума, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за порушення умов Договору №82-06/313/3 від 01.01.2024, становить 87 853,64 грн, що включає основну заборгованість у розмірі 21 883,68 грн. У сукупності з простроченою заборгованістю за Договором №07-29/22/313/3 від 01.02.2022 у розмірі 144 794,31 грн, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 232 647,95 грн. Зазначені розрахунки позивача є обґрунтованими та підтверджуються наявними доказами, а відповідачем не спростовані. Суд встановив, що після закінчення строку дії договору тимчасового розміщення в гуртожитку №82-06/313/3 від 01.01.2024 відповідач не звільнив кімнату №313, продовжуючи її займати, що порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 136 ГК України передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом). Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 41 Конституції України та частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту порушеного права є припинення дії яка порушує право. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не звільнила кімнату №313 після завершення терміну дії договору, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача звільнити зазначене приміщення. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.

Outcome: approved