Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № 065/2019-Ф, у розмірі 272 968,69 грн., в т.ч.: прострочена заборгованість за основним боргом (тіло): 265 522,28 грн.; прострочені проценти за основним боргом: 7 446,41 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 05.09.2019 року, [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № 065/2019-Ф. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та несе солідарну відповідальність з Відповідачем-1. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.10.2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 272 968,69 грн., в т.ч.: прострочена заборгованість за основним боргом (тіло): 265 522,28 грн.; прострочені проценти за основним боргом: 7 446,41 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу відповідачів направлено досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань. Дані вимоги залишено відповідачами без реагування. АТ «Кредобанк» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. Не погодившись з позовними вимогами представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. Прострочену заборгованість станом на 31.01.2024 рік Позичальник не має. Яка сума кредиту (тіло) Позичальник не знає. Довідка замовлена 07.03.2024 року. Тому, вважають, що у Позивача відсутні підстави звернення з даним позовом до суду станом на 31.01.2023 рік. Заборгованість відсутня, виплати здійснюються згідно графіку. Підстави вимагати повного погашення суми кредиту за споживчим кредитом на житло зі строком дії з 05.09.2019 року до 04.09.2039 року є безпідставними. Дійсно між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір 05.09.2019 року на отримання кредиту в сумі 309\~400 грн. на строк 240 місяців з терміном погашення до 04.09.2039 року. Кредит було видано Банком на купівлю житлової нерухомості, а саме квартири. Дані по кредиту надані Банком станом на день звернення до суду не відповідають дійсності, актів звіряння між Позичальником та Кредитором не здійснювались, але Позичальником щомісяця здійснюються, виплати, тому кожного місяця сума основного зобов`язання (тіло) зменшується. Повернення Банку кредиту згідно до умов договору здійснюється в порядки та строки встановлені договором, рівними частками по 1283,82 грн. не пізніше останнього дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором. Протягом дії даного договору позичальником: виконувалися умови договору вчасно, щомісячно без затримання. Окрім того, позичальник весь час був на зв`язку з представниками банку (менеджерами) які вели контроль щодо даного кредитного договору з позичальником. Банк у своїй позовній заяві зазначає про те, що станом на 02.10.2023 рік позичальником було не виконано своїх зобов`язань перед Кредитором належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за Кредитом в сумі 272 968, 69 грн. Відповідач не може погодитися з такою позицією банку, вважає таке ставлення до позичальника просто не припустимим, особливе при тому що позичальник намагається у будь якому випадку виконувати свої зобов`язання і навіть під час воєнного стану не утворювати прострочення виплат коли війна в Україні. Згідно до Довідки яку замовив позичальник як тільки дізнався про те, що у суді розглядається цивільна справа за позовом банку про стягнення з нього достроково всієї суми кредиту ще і проценти, Банком надано інформацію від 22.01.2024 року про стан розрахунків позичальника станом з 05.09.2019 року і по 11.12.2023 рік. В Довідці позичальником щомісяця були сплачені суми основного повного боргу на загальну суму 65 807, 74 грн. та суми сплачених відсотків на загальну суд у 211897,49 грн. В зв`язку з тим, що позичальник має родину з малолітніми дітками, він виїхав під час початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну закордон, де перебуває і зараз з усією родиною. Під час перебування за кордоном, позичальник сплачував щомісячні платежі в рахунок погашення обов`язкових платежів згідно до умов договору, кожного місяця суми були різні але не менше суми передбаченої договором у розмірі 1283,82грн. окрім того відсотки, суми перерахованих внесків були різними. Дане підтверджується як наданими розрахунками до позовної заяви Банком так і вбачається з Довідки отриманої позичальником. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представник надав до суду заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 05.09.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 065/2019-Ф (надалі договір), за умовами якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим кредитним договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі. Банк надає позивальникові кредит в сумі 309400,00 грн. на строк погашення 240 місяців з терміном погашення до 04 вересня 2039 року. Відповідно до п. 3.3. договору позичальник сплачує відсотки за процентною ставкою 18% річних. Згідно з п. 4.1. договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 1283,82 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. 05 вересня 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором №065/2019-Ф від 05.09.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2023 року за вих. № 85-10884483/23 позивачем було складено досудову вимогу на ім`я позичальника [PERSON] . Посилаючись на те, що станом на 12.05.2023 року наявна прострочена заборгованість АТ "Кредобанк" вимагав від нього протягом 60 днів з моменту отримання письмової вимоги банку, усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість у загальному розмірі 278 599,29 грн. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів (ст. 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. На положення договору розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування», що також не оспорюється сторонами. Згідно з частиною 4 статті 16 вказаного Закону у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Пунктом 4.10 вказаного договору вказано, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 4.9 договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні та протягом 60 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.4.9). В постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №756/15123/18 зазначено, що договір як універсальний регулятор приватних відносин покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати застосування в своїх відносинах юридично-значимих повідомлень (зокрема, порядок надсилання, визначати, коли повідомлення вважатиметься отриманим). При цьому, порядок направлення передбачених договором кредиту відповідних повідомлень (зокрема, вимог про дострокове стягнення боргу) та підтвердження неодмінного їх вручення як необхідної умови для настання у адресата певного обов`язку визначається умовами такого правочину (постанова Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 459/1099/15-ц). Таким чином, з огляду на природу кредитного зобов`язання та зі змісту його окремих погоджених сторонами положень виходить, що достроковому стягненню в судовому порядку заборгованості за кредитним договором в цьому випадку має передувати не лише факт направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про усунення порушень договору з вказівкою, які саме умови порушені останнім та попередженням про наявність підстав для дострокового погашення всієї суми кредиту, а і факт отримання позичальником такої вимоги. Належним дотриманням кредитодавцем процедури повідомлення про вимогу стосовно усунення порушення слід вважати надсилання та отримання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору, або таке повідомлення, що було надіслане боржнику, проте не отримане останнім внаслідок його власної недбалості або ухилення від отримання. Разом з тим, сторонами в кредитному договорі не визначені конкретні умови, за яких досудова вимога вважається отриманою позичальником, тому за звичаями ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270. Також відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211 цей Порядок визначає порядок приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Дія Порядку поширюється на національного оператора поштового зв`язку, виконання функцій якого покладене на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта». Згідно з пунктом 3.1.1.3 Порядку причина повернення поштового відправлення відправнику зазначається на довідці ф. 20, яка акуратно прикріплюється внизу, ліворуч лицьового боку відправлення письмової кореспонденції. На довідці зазначається прізвище працівника, який обробляв кореспонденцію, та проставляється відбиток календарного штемпеля. За змістом довідки ф. 20, яка є додатком до Порядку, причиною повернення поштового відправлення може бути, зокрема: за відмовою адресата від одержання, за заявою відправника/адресата, за закінченням терміну зберігання, за відсутності адресата за вказаною адресою, тощо. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на підтвердження надіслання відповідачу [PERSON] досудової вимоги про погашення простроченої заборгованості та дострокового повернення кредиту позивачем додано до позовної заяви Список 7613 згрупованих відправлень Укрпошта Експрес (форми 103) та опис вкладення у цінний лист (а.с.17-19). У вказаних вище Спискові відправлень та описі вкладення зазначено, що АТ "Кредобанк" надіслав відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором та копію довіреності представника АТ «Кредобанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Барківська, тоді як місце реєстрації відповідача є вул. Банківська. За вказаних обставин роздруківка з сайту поштового оператора не відображає та не розкриває суті причин неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Крім того, судом було перевірено вказане твердження представника відповідача шляхом отримання інформації за допомогою загальнодоступного доступу до трекінгу поштових відправлень АТ "Укрпошта", що міститься на офіційному веб-сайті товариства у мережі Інтернет. Відповідно до інформації з трекінгу поштових відправлень АТ "Укрпошта", дані про відправлення за вказаним позивачем номером трекінгу дані про відправлення відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Дослідивши вказану вимогу, суд окремо відзначає, що з інформації, яка в ній міститься, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача з вказівкою всіх її складових станом на 02.10.2023 року, яку вимагає погасити позивач, не вказано з якої дати виникло прострочення виконання кредитного зобов`язання, з чого воно складається (прострочення сплати основного боргу, процентів, комісій тощо), який період триває. Таким чином, вказані вище обставини в їх сукупності свідчать про те, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту як належного надіслання позивачем відповідачеві досудової вимоги, так і отримання останнім цієї вимоги. Вказане свідчить про порушення позивачем як відповідних умов кредитного договору щодо надіслання досудової вимоги, так і передбаченого законодавством обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором. При цьому суд не приймає до уваги доводи АТ «Кредобанк» про те, що сам факт направлення досудової вимоги про виконання договірних зобов`язань та дострокового стягнення заборгованості на адресу реєстрації місця проживання відповідача є належним його повідомленням. Адже достроковому стягненню в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту і отримання позичальником такої вимоги. Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, не виконавши встановлені кредитним договором положення щодо направлення та отримання позичальником досудової вимоги про усунення порушень договору, то у останнього відсутній обов`язок достроково повернути кошти, а у суду відсутня підстава для задоволення позову в частині, що стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) виснувала, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а в суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свій правовий висновок, висловлений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13 (провадження № 14-600цс18), вказавши, що суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування. У справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до Постанови ОП КЦС ВС від 05.12.2022 р. у справі № 753/8945/19, якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Зважаючи на наведене, суд наголошує, що Кредитний договір жодним чином не може звужувати права позичальника та встановлювати додаткові неузгоджені обов`язки для нього (як то з певною періодичністю з`являтися до поштового відділення, безперервно перевіряти надходження поштових відправлень на його адресу тощо). Враховуючи те, що встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] не отримував досудову вимогу банку, то відповідно він не мав об`єктивної можливості виконати передбачений ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" обов`язок щодо повернення простроченої суми заборгованості за договором. Крім того, як вбачається із матеріалів справи [PERSON] сплачує грошові кошти за кредитним договором №065/2019-Ф від 05.09.2019 року. Враховуючи вказані вище обставини справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі не підлягають стягненню з відповідача та залишаються на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed