Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

11.06.2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.08.2023 року між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 631658868, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про акцепт пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.07.2023 року має заборгованість в розмірі 154380,15 грн., яка складається з: 123993,55 грн. - тіло кредиту, 29545,56 грн. прострочене тіло кредиту, 841,04 грн. відсотки за користування кредитом. Ухвалою суду від 17.06.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, що підтверджується поштовим повідомлення від 24.07.2024 року, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, банк зазначив, що між сторонами 05.08.2023 року було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 6316588868, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а відповідач - в порядку та на визначених умовах повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі передбачені договором. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». За розрахунком позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором №631658868\~станом 17.07.2023\~року в\~розмірі 154380,15\~грн.,\~яка складається\~з :\~123993,55\~грн.\~-\~тіло кредиту,\~29545,56\~грн.\~ прострочене\~тіло кредиту,\~841,04\~грн.\~ відсотки\~за користування\~кредитом. Проте до матеріалів справи додана анкета-заява акцепт пропозиція на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка не містить дати підписання вказаної анкети заяви акцепт відповідачем. Окрім того, додані до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 21.05.2021 року. Долучена довідка про ідентифікацію клієнта також датована 21.05.2021 року. Надана виписка по рахунку за період з 21.05.2021 року по 17.07.2023 року, свідчить про звернення [PERSON] до банку з метою отримання банківських послуг, саме 21.05.2021 року. Таким чином судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача в зв`язку з отриманням банківських послуг 21.05.2021 року і позивачем не надано будь-яких доказів звернення відповідача до банку з метою отримання банківських послуг 05.08.2023 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~- Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1\~ст. 627 ЦК України\~- Відповідно до статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З доданих до матеріалів справи довідки про ідентифікацію клієнта, виписки по рахунку, вбачається, що вони мають початкову дату саме 21.05.2021 року, тобто раніше на два роки до укладання кредитного договору, на який посилається позивач і за порушення виконання якого просить стягнути заборгованість з відповідача. Позивачем не надається будь-яких доказів того, що договірні відносини між сторонами виникли 05.08.2023 року, а не 21.05.2021 року. Згідно ст. 76 ЦПК України\~- Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~-\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України\~- суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вже зазначалось вище, позивач в поданій позовній заяві не навів обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості та не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт укладання кредитного договору між ним та відповідачем 05.08.2023 року. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач вказує, що при укладенні кредитного договору була дотримана письмова форма його укладення. Проте це твердження не відповідає дійсності, оскільки не підтверджується належними та допустимими доказами у розумінні норм законодавства, оскільки анкета-заява про акцепт, взагалі не містить дати її підписання сторонами, тобто даний доказ є неналежним до заявлених позовних вимог. За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту укладення кредитного договору з відповідачем 05.08.2023 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру задоволених\~позовних\~вимог. Таким чином\~ухвалюючи рішення про\~відмову\~у задоволенні\~позовних\~вимог,\~суд приходить до\~висновку, що\~понесені\~позивачем\~судові\~витрати\~по сплаті судового збору з\~відповідача не стягуються та\~покладаються на позивача.\~ На підставі викладеного та

Outcome: dismissed