Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви про зменшення розміру стягуваних аліментів до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вони разом із відповідачкою мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої згідно рішення Коломацького районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року по справі №639/5796/20 з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 16 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначив, що 22 травня 2021 року він уклав шлюб із [PERSON] , від якої він також має дитину [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач зазначає, що на його утриманні також перебуваж і його мати [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером за віком з 21 червня 2017 року довічно. Крім того, він зазначив, що він офіційно не працевлаштований, мобілізований до лав Збройних Сил України, а тому вважає стягувані з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] занадто великими. З огляду на вказані обставини позивач просив суд зменшити розмір аліментів, стягуваних із нього на підставі рішення суду. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 14 жовтня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження за вказаною вище заявою і розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання. 07 листопада 2024 року судом закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до судового розгляду до 13 години 30 хвилин 02 грудня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від позивача надійшла телефонограма в якій він просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року у справі № 639/5796/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2020 року і до повноліття дитини. На виконання вказаного судового наказу 18 травня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71832749 (а.с. 13-14). Як вбачається з довідки від 21 липня 2024 року, виданої ВЧ [NUMBER] , з [PERSON] за період з травня 2024 року по червень 2024 року стягнуто аліменти у розмірі 50% від заробітної плати за виконавчим документом № 639/5796/20. У червні 2023 року у [PERSON] була заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 462, 56 грн. (а.с. 18). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22 травня 2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] травня 2021 року зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 11). Позивач та його дружина [PERSON] також мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане повторно 23 грудня 2021 року (а.с. 19). Також позивач має матір [PERSON] , яка є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а.с. 23). [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою ВЧ [NUMBER] № 23 від 21 липня 2024 року (а.с. 18). Стаття 15 ЦК Українизакріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зістаттею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 СК Українибатьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24), від 31 липня 2024 року у справі № 278/2599/23 (провадження № 61-2222св24). Ураховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аліменти у новому розмірі мають сплачуватись з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідне роз`яснення міститься у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також зазначену правову позицію наразі підтримує Верховний Суд у своїх правових висновках, зокрема, в постановах від 30 жовтня 2019 року в справі № 462/4973/15-ц, від 16 серпня 2018 року у справі № 583/1454/17, від 31 липня 2019 року в справі № 725/1490/17. Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, у позивача на утриманні додатково перебуває його мати, яка є пенсіонеркою, а також, ще одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , крім того після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у позивача змінився сімейний стан, а саме 22 травня 2021 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у позивача на даний час змінився, як матеріальний так і сімейний стан. Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який перебуває на службі у Збройних Силах України, розмір його заробітної плати, наявність у відповідача на утриманні другої дочки, суддя вважає за необхідне заявлені позивачем вимоги задовольнити, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовну заяву [PERSON] задоволено, з [PERSON] на його користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved