Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі- ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3486812044-80123 від 31.05.2021 року в розмірі 20040,00 грн та за кредитним договором №1837646 від 18.03.2021 року в розмірі 17968,92 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 31.05.2021 між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики №3486812044-80123, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» зобов`язалося надати позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок позичальника на строк 20 діб, а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 20.06.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,95 % за добу. Окрім цього, 18.03.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентстство необхідних кредитів» (надалі- ТзОВ «1БАНК») та відповідачкою в електронній формі укладено договір позики №1837646, відповідно до умов якої [PERSON] отримала кредит в сумі 6011,00 грн. на строк 12 днів зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 1,99% в день. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. 21.12.2021 року ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги №21-12/21 відступило право вимоги за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу на підставі договору про відступлення прав вимоги №10-03/20234/01 від 10.03.2023 року відступило право вимоги за вказаним договором до боржника [PERSON] позивачу. 30.12.2021 року ТзОВ «1БАНК» на підставі договору факторингу №30-12/2021 відступило право вимоги за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу на підставі договору про відступлення прав вимоги № 10-01/23 від 10.01.2023 року відступило право вимоги за вказаним договором до боржника [PERSON] на користь позивача. Із урахуванням наведеного ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як новий кредитор просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором №3486812044-80123 від 31.05.2021 року у сумі 20040,00 грн., з яких: 4000,00 грн.-звборгованість за тілом кредиту; 16040,00-грн.-заборгованість за нарахованими процентами та за договором №1837646 від 18.03.2021 року у сумі 17968,92 грн., з яких: 6011,00 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 11754,70грн.-заборгованість за нарахованими процентами; 175, 56 грн-інфляційні збитки; 27,66-3% річних, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Преставник позивача у судове засідання не з`явився, проте в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання, призначене на 28.10.2024 року не з`явилася, направила на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, посилаючись на неможливість явки до суду. У судове засідання, призначене на 18.11.2024 року [PERSON] повторно не з`явилася, повторно направила на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, посилаючись на неможливість явки до суду. У судове засідання, призначене на 06.12.2024 року відповідачка в черговий раз не з`явилася та направила на електронну адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, посилаючись на неможливість явки до суду. Відзиву на позовну заяву до суду не подала. Відповідно до ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце призначеного на засідання суду, належних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки у жодне судове засідання не надала, а нез`явлення в судове засіданні учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без поважних причин та не подала відзиву на позов, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті, не відкладаючи розгляду справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатнього для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 31.05.2021 року між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики №3486812044-80123 «Проста позика» на суму 4000,00грн. Згідно п. 2.1. договору товариство зобов`язується надати, а позичальник має отримати та зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку встановленому цим договором. Пунктами 2.2, 2.3 договору зазначено сума кредиту 4000,00 грн, строк користування кредитними коштами складає 20 діб, до 20.06.2021 року включно. Відповідно до п.п.2.5, 2.6 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим договором не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Відповідно до п.3.9 договору позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору проценти, за користування кредитом одноразовим платежем у розмірі 5560, 00 грн 20.06.2021 року шляхом зарахування власних коштів на рахунок товариства. Пунктом п. 4.1.2. договору передбачено у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, позичальник має право порушувати перед кредитором питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку встановленого у п.2.3 договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення через особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах визначених у п.3.19 договору. Згідно з п.9.2 договору цей договір укладається в електронній формі та є електронним документом, підписання якого відбувається у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктами 5.1, 5.6 договору визначено, що підписанням цього договору сторони засвідчують однакове розуміння ними умов договору, його правових наслідків, підтверджують дійсність намірів, гарантують те, що договір не містить ознак удаваного або фіктивного правочину, підтверджують, що він не укладений під впливом обману, насильства, помилки чи збігу тяжких обставин, а також стверджують, що досягли згоди з усіх істотних умов цього договору, а позичальнику у відповідності до ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до укладення цього договору надано повну та вичерпну інформацію та документи, що забезпечує правильне розуміння суті наданої фінансової послуги. Відповідно до п.9.4 договору позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702,00% річних. Договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора W782D92B 31.05.2021 року о 09:50:45 год. У реквізитах позичальника у вказаному договорі зазначено паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце прописки, номер банківської картки [PERSON] : [NUMBER] та номер мобільного телефона: [NUMBER] . У відповідності до Додатку №1 до вказаного договору позики сторони погодили графік розрахунків, у якому зазначено дату видачі кредиту 31.05.2021 року, дату повернення кредиту-20.06.2021 року, кількість днів у користування- 20, розмір отриманого кредиту 4000,00 грн, розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом- 1,95%, сукупну вартість кредиту-5560,00 грн, який підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора W782D92B 31.05.2021 року о 09:50:45 год. До матеріалів справи також долучено паспорт споживчого кредиту продукту «Проста позика», підписаний позичальником, який містить загальі умови кредитування при отриманні позики на суму від 500,00 грн до 25000,00 грн на строк від 1 до 30 днів. З інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» №1562/03 від 27.03.2024 року вбачається, що 31.05.2021 о 09:51:14 на сайті Торговця KREDIT1.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, а саме: видача коштів у сумі 4000,00 шляхом зарахування на платіжну картку [NUMBER] , номер транзакції: [NUMBER] із призначенням платежу: переказ для позики 3486812044-80123. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» за договором позики №3486812044-80123 станом на 21.12.2021 року загальна заборгованість за вказаним договором становить 5532,00 грн., з яких: 4000,00 грн- борг за тілом кредиту; 1532,00 грн- заборгованість за процентами. 21.12.2021 року між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 21-12/21, відповідно до п.2.1 якого ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами зазначеними в додатку №1 до договору. Відповідно до п.5.2 вказаного договору права вимоги вважаються відступленими(переданими) кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників у друкованому вигляді(підписаному)(Додаток №2). Згідно акту прийому-передачі Реєстру Божників за Договором №21-12/21 про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2021 року ТзОВ «Вердикт Капітал» у повному обсязі прийняло реєстр божників кількістю 742 особи, загальна заборгованість складає 2253811,00 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору №21-12/21 про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2021 ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №3486812044-80123 в сумі 5532,00 грн, що складається з 4000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 1532,00 грн заборгованості за відсотками. 18.03.2021 року між ТзОВ «1БАНК» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1837646. Зазначений договір підписано відповідачкою із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором X5rA3VAkFe. У договорі наведені дані позичальника, зокрема зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, дата народження, номер та серія паспорта громадянина України та дата його видачі, номер мобільного телефону та електронної пошти [INFO] та номер рахунку: [NUMBER] . Згідно з п.1 договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі - «Позику»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору визначено, що сума позики становить 6011,00 грн.; строк позики(договору)- 12 днів, процентна ставка визначена-1,99% в день(фіксована); дата надання позики -18.03.2021 року; дата повернення позики-30.03.2021 року; процентна ставка за понадстрокове користування позикою(її частиною)у день-2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка-726,35,%; орієнтовна загальна вартість позики-7446,43 грн. Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 6 підписанням цього договору позики [PERSON] підтвердила, що ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до моменту підписання Договору позики вивчила цей договір та Правила надання коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. Договір укладений у результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. У пункті 5 договору зазначено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття(акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. ТзОВ «ФК Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку у повідомленні №09/07-2024-3/ТНПП від 09.07.20024 року підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції- ТзОВ «1БАНК» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТзОВ «1БАНК» та завершення наступних платіжних операцій:18.03.2021 року, сума 6011,00 грн за номером платіжної картки [NUMBER] , номер платежу:8375170053594562594534808. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «1БАНК» за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року, станом на 30.12.2021 року загальна заборгованість за вказаним договором становить 17765,70 грн., з яких: 6011,00 грн- борг за тілом кредиту; 11754,70 грн- заборгованість за процентами. 30.12.2021 року між ТзОВ «1БАНК» та ТзОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу № 30-12/21, відповідно до п. 2.1 якого ТзОВ «1БАНК» зобов`язалося відступити на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги у сумі 50584753,07 грн, а ТзОВ «Вердикт Капітал» зобов`язалося здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить ТзОВ «1БАНК» і стати новим кредитором за договорами, позики, укладеними між ТзОВ «1БАНК» та Боржниками. Відповідно до п.6.1.4 договору факторингу право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді(Додаток №2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників. Згідно платіжного доручення №0317260000 від 30.12.2021 року ТзОВ «Вердикт Капітал» сплатило на рахунок ТзОВ «1БАНК» кошти у сумі 2663376,39 грн. в якості оплати за договором факторингу №30-12/21 від 30.12.2021 року. Згідно Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді за договором факторингу №30-12/21 від 30.12.2021 року, що є Додатком №2 до договору факторингу та Акту приймання-передавання Реєстру Боржників за договором факторингу №30-12/21 від 30.12.2021 року, що є Додатком №4 до договору ТзОВ «Вердикт Капітал» у повному обсязі прийняло реєстр божників кількістю 3833 осіб, після чого із урахуванням п.1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей на загальну суму 50584753,07 грн. Як вбачається з Реєстру Боржників №1 до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 року, ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року на загальну суму 17765,70 грн, з яких 6011,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11754,70 грн- заборгованість за процентами. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт Капітал» за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року станом на 10.01.2023 року заборгованість за вказаним договором становить 17968,92 грн, з яких 6011,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11754,70 грн- заборгованість за процентами, 27,66- нараховані 3% річних на суму боргу за тілом кредиту за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року та 175,56 грн- інфляційні збитки нараховані на суму боргу за тілом кредиту за період 01.2022 року-02.2022року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт Капітал» за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року, станом на 10.03.2023 року заборгованість за вказаним договором становить 20040,00 грн, з яких 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1532,00 грн- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 14508,00 грн-нараховані відсотки згідно кредитного договору. У подальшому, 10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ ««КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором №3486812044-80123 від 31.05.2021 року в сумі 20040,00 грн, з яких з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16040,00грн-заборгованість за процентами. Окрім цього, 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників, що є Додатком №3 до договору № 10-01/2023 ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року в сумі 17968,92 грн, з яких: 6011,00 грн-заборгованості за основним зобов`язанням, 11754,70 грн- заборгованість за процентами 203,22 грн-відповідальність за порушення зобов`язання за ст.625 ЦК України. Згідно наданого ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» розрахунку заборгованості [PERSON] за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року станом на 10.09.2024 року заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 17968,92 грн., з яких: 6011,00 грн-заборгованості за основним зобов`язанням, 11754,70 грн- заборгованість за процентами 27,66-3% річних на дату відступлення права вимоги(10.01.2023), 175,56 грн- інфляційні збитки на дату відступлення права вимоги(10.01.2023). Згідно наданого ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» розрахунку заборгованості [PERSON] за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року станом на 10.09.2024 року заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 34548,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16040,00грн-заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги(10.03.2023), 14508,00 грн- заборгованість за відсотками, нарахована за період з 22.08.2021 по 23.02.2022). До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Частиною другою ст.644 ЦК України передбачено, що у разі якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, та у постанові від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.02.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст.ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON] , уклавши в установленому порядку в електронній формі договори позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року та №1837646 від 18.03.2021 року, право вимоги за якими перейшло до позивача, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. У даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на свою користь борг за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року у сумі 20040,00 грн., який згідно наданого розрахунку складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 4000,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 16040,00 грн, а також борг за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1837646 від 18.03.2021 року у розмірі 17968,92 грн, який згідно наданого розрахунку складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 6011,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 11754,70 грн, інфляційних втрат у сумі 175,56 грн та нарахованих 3 % річних сумі 27,66 грн. Визначаючись із розміром заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідачки суд звертає увагу на таке. Як визначено умовами договору, строк кредитування за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року становить 20 діб, що підтверджується також підписаним відповідачкою Графіком розрахунків, що є Додатком №1 до вказаного договору та його нев`ємною частиною, а за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року-12 днів, проте, як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсотки за вказаними договорами нараховані станом на дату відступлення права вимоги, на 10.03.2023 року та 10.01.2023 року відповідно, тобто після спливу визначеного строку кредитування. Враховуючи те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а суду не надано доказів щодо пролонгації сторонами вказаних договорів на визначених ними умовах та укладення відповідних додаткових угод, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідачки підлягає лише заборгованість за відсотками, нарахованими у межах строку кредитування. Розмір заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року, нарахований у межах строку дії договору, становить 1560,00 грн(4000/100х1,95%х20). Разом з тим, із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на дату відступлення права вимоги ТзОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що непогашена заборгованість за процентами за цим договором становила 1532,00 грн. Оскільки на момент укладення договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2021 року №21-12/21 строк дії договору №3486812044-80123 закінчився, а відтак у ТзОВ «Вердикт Капітал» не виникло права нараховувати відсотки за кредитом та відповідно набуло право вимоги до відповідачки за цим договором у межах виключно у розмірі, що був йому переуступлений та зазначений у реєстрі боржників до договору відступлення права вимоги, а саме в сумі - 5532,00 грн, з яких: 4000,00 грн-заборгованість за основним боргом та 1532,00 грн.-заборгованість за процентами і саме цей розмір заборгованості підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача. Розмір заборгованості по процентах за користування позикою за договором позики №1837646 від 18.03.2021 року, нарахований у межах строку дії договору, становить 1435,43 грн(6011/100х1,99%х12). Таким чином, враховуючи те, що на момент укладення договору факторингу від 30.12.2021 року №30-12/21 строк дії договору №1837646 закінчився, а відтак у ТзОВ «Вердикт Капітал» не виникло права нараховувати відсотки за кредитом, загальний розмір боргу, що підлягає до стягнення з відповідачки в користь позивача за цим договором із урахуванням боргу за тілом кредиту у сумі 6011,00 грн., нарахованих 3% річних у сумі 27,66 грн. та інфляційних втрат у розмірі 175,56 грн становить 7649,65 грн., зважаючи на те, що у зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань за договором кредитор набув право на нарахування зазначених сум в силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України. Наданий позивачем обрахунок 3% річних та інфляційних втрат за договором є№1837646 від 18.03.2021 року є вірним, нарахований на суму основного боргу за договором, виконаний за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 року, що узгоджується із положеннями п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а тому суд кладе його в основу при визначенні розміру суми 3% річних та інфляційних втрат. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання нею грошових коштів за договорами №3486812044-80123 від 31.05.2021 року та №1837646 від 18.03.2021 року та контррозрахунку заборгованості, доказів погашення боргу на рахунок первісного чи нового кредитора чи не надала. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, що є предметом спору, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором позики №3486812044-80123 від 31.05.2021 року у сумі 5532,00 грн з яких: 4000,00 грн-заборгованість за основним зобов`язанням(тілом кредиту) та 1532,00 грн-заборгованість за процентами та за договором позики(на умовах повернення позики в кінці строку) №1837646 від 18.03.2021 року у сумі 7649,65 грн з яких 6011,00 грн- заборгованість за основним зобов`язанням(тілом кредиту), 1435,43 грн -заборгованість за процентами, 27,66 грн- 3% річних та 175,66 грн-інфляційні втрати. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За приписами ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. позивачем до позовної заяви додано: копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладеного між ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» за умовами якого вартість послуг за надану правничу допомогу узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №202 від 05.07.2024 року, що є Додатком №1 до договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року відповідно до якої ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» погодили надання наступних правових(юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивченням документів(2 год. вартістю 2000,00 грн) на суму 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду(3 год. вартістю 3000,00 грн) на суму 9000,00 грн; витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року відповідно до якого сторони погодили надання наступної правової допомоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами №3486812044-80123 та №1837646: надання усної консультації з вивченням документів(2 год. вартістю 2000,00 грн). на суму 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду(3 год. вартістю 3000,00 грн) на суму 9000,00 грн; платіжну інструкцію №0459910000 від 12.09.2024 року згідно якої ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перерахувало на рахунок АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» кошти у сумі 91000,00 грн. в якості оплати за договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року. Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 13000,00 грн. У даній справі відповідачкою не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а тому приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволено частково на 34,68%(13181,65х100/38008,92), то розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становить 3641,40 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1050,12 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial