Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із названою заявою в якій просить встановити факт смерті своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в с.Рубанівка, смт. Велика Лепетиха, Херсонської області. Зазначила, що про смерть мами видано свідоцтво про смерть, яке не є дійсним та території України, у зв`язку з чим в неї відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть [PERSON] та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка. Вказує, що встановлення даного факту необхідно їй для державної реєстрації смерті матері. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України - справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд своєю ухвалою від 06.12.2024 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Заява подана у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Справа до розгляду призначена на 09:45 год. 06.12.2024 року. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - зяавник, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.4 ст. 46 ЦК України - порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В заяві заявник посилається на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Лецівка, Рознятівського району, Івано-Франківської області, яка була зареєстрована та проживала в.Рубанівка, смт. Велика Лепетиха, Херсонської області. Факт смерті [PERSON] , [INFO] підтверджено копією свідоцтва про смерть (на російській мові), наявного в матеріалах справи, яке зареєстровано «Нижнесерогозким районным отделом записи актов гражданского состояния Управления ЗАГС Херсонской области» серії [NUMBER] та здійснено запис акту про смерть №170249950000300545008 (а.с. 9). Заявник [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , запис №5 від 22.01.1968 року, а.с. 7). Як убачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , запис №03 від 26.01.2005 року заявниця була одружена з [PERSON] та після державної реєстрації розірвання шлюбу залишила прізвище яке носила у шлюбі " [PERSON] " (а.с. 8). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявниця була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно довідки від 29 серпня 2022 року за 3 2111-7001462255 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - [PERSON] фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Суд встановив, що смерть [PERSON] відбулася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати відповідний медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ст.80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що надані заявником письмові докази не створюють правових наслідків, однак, посвідчують факт смерті [PERSON] , [INFO] на території [ADDRESS] . Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Старобільську міську територіальну громаду віднесено до переліку територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокування) з 28.02.2022 року. Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України - державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.3 ст. 46 ЦК України - фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до абз. 1 п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні (затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5) - державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 року № 75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022 року" з внесеними змінами - смт.Велика Лепетиха, Херсонської області перебуває у тимчасовій окупації. Оскільки [PERSON] , [INFO] померла на території тимчасово непідконтрольній Україні в [ADDRESS] , встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника. [PERSON] (донька померлої та заявник) позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері для реєстрації такої. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищевикладене, суд приймає до уваги документи, надані заявником як доказ для встановлення факту смерті [PERSON] , а саме копію свідоцтва про смерть (на російській мові) серії [NUMBER] , яке зареєстровано «Нижнесерогозким районным отделом записи актов гражданского состояния Управления ЗАГС Херсонской области», запис акту про смерть №170249950000300545008 від 05.11.2024 року. Дату смерті [PERSON] , [INFO] необхідно визначити 02 листопада 2024 року. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до ч. 4 ст.317 ЦПК України - ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України - рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved