Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

18 жовтня 2023 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього компенсацію вартості 1/2 частки житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , в сумі 508000 грн., припинити її право власності на 1/2 частку будинку та визнати право власності на цю частку за відповідачем. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що сторони перебували у шлюбі і є співвласниками вищевказаного будинку. Кожному з них належить по 1/2 частині будинку на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.03.2020 року. Після розірвання шлюбу в 2016 році позивачка своєю власністю не користується через неприязні стосунки з відповідачем. Останній змінив замки в будинку, доступ до житла вона не має, а тому звертається до суду з даним позовом. Під час розгляду справи, за клопотанням представника позивача судом було призначено та проведено судову оціночно-будівельну експертизу, висновком якої встановлено, що ринкова вартість об`єкта оцінки домоволодіння за адресою [ADDRESS] , станом на момент проведення експертизи (17.07.2024), з урахуванням земельної компоненти складає 687390 грн. (з округленням) без урахування ПДВ. В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача погодились з оцінкою експерта. Представник позивача просила стягнути компенсацію вартості 1/2 частки домоволодіння в сумі 343695 грн. (половина вартості встановленої експертом). Також підтримала вимоги позову в іншій частині. Просила стягнути з відповідача судовий збір та вартість проведення експертизи. Щодо стягнення вартості правничої допомоги, то в цій частині представник позивача повідомила про намір звернутися до суду з клопотанням про винесення додаткового рішення після прийняття рішення по суті спору. Представник відповідача, адвокат Дейнегін С.М., визнав позов з урахуванням висновку експерта про вартість домоволодіння, не заперечував проти задоволення позову. Просив розподілити судові витрати порівну з урахуванням зменшеної ціни позову. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Обставини спільного володіння вищевказаним нерухомим майном сторонами повністю підтверджується матеріалами справи та не заперечуються відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що, по суті, є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного домоволодіння не досягнуто, суд вважає за можливе припинити право власності позивача на її частину домоволодіння, одночасно стягнувши вартість цієї частки з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину витрат по сплаті судового збору з урахуванням зменшеної ціни позову, в сумі 2255,27 грн. (1073,6+3436,95=4510,55/2=2255,27), та половину вартості експертизи в сумі 8178,62 грн. (16357,25/2=8178,62).

Outcome: approved