Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Сіренко Максим Юрійович, звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом, яким просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження № 107 від 10 серпня 2018 року дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вказавши в графі/розділі «Відомості про батька»: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянство України. Після внесення відомостей до актового запису про народження дитини видати нове свідоцтво про народження. Виконання рішення в цій частині покласти на третю сторону у справі: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з липня 2017 року позивач та відповідач почали зустрічатись і між ними склались романтичні та інтимні стосунки. З 13.09.2017 року сторони почали спільно проживати та вести спільне господарство ще до народження дитини, згодом позивач завагітніла. Після цього, сторони проживали разом у м. Києві, а потім переїхали до м. Гребінка Полтавської області, де проживали разом у орендованій квартирі. Під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Підставою для запису відомостей про батька слугувала заява матері від 10.08.2018 року вх. №22/15.4-05.01-42. Вказує, що відповідач з невідомих причин ухилявся від спільної реєстрації дитини, вказуючи на зайнятість роботою чи іншими відмовками, а сторони не перебували у зареєстрованому шлюбу, тому дитина була зареєстрована у органах ДРАЦС за ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за заявою та вказівкою матері дитини. З серпня 2018 по 2020 рік сторони та їх новонароджений син проживали разом однією сім`єю, вели спільний побут, сплачували кошти за оренду квартири, харчувались разом, купували їжу, одяг, надавали один одному допомогу, піклувалися один про одного, займалися розвитком, утриманням та вихованням спільного сина. Згодом позивач була вимушена піти працювати, оскільки син почав хворіти і коштів не вистачало на ліки дитині. Згодом позивач дізналась, що відповідач залишив їхнього спільного сина [PERSON] одного вдома, задля того, щоб піти розвіятись та випити з друзями алкогольні напої, в той час коли позивач працювала та не знаходилась вдома. Це і стало приводом для того, щоб розірвати стосунки з відповідачем. Після рішення позивача розірвати стосунки і взаємне проживання з відповідачем, відповідач сказав, що в такому разі відмовляється від будь якої подальшої допомоги у вихованні та утриманні спільної дитини. Позивач зазначила, що за 4 роки зверталась до відповідача за допомогою лише двічі, коли була необхідність виїхати за кордон до Польщі для проведення операції матері позивача, і відповідач погодився доглянути за сином протягом 2 місяців, другий раз позивач звернулась до відповідача коли була потрібна фінансова допомога на лікування сина, але відповідач відмовив у наданні такої допомоги. Останній раз відповідач бачився зі своїм сином у травні 2024 року. Крім того, на рівні з позовними вимогами про визнання батьківства позивач звертається до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання спільного сина [PERSON] . Вказує, що відповідач, як батько дитини, є особою працездатного віку, жодних медичних протипоказань щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності немає, він є діючим військовослужбовцем, інших утриманців та соціальних зобов`язань немає, з огляду на зазначене повинен сплачувати аліменти на утримання сина. Із відповіді №734458 від 12.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області 13.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначене підготовче засідання на 05.09.2024 на 11 год. 00 хв. року з викликом сторін, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.39-41). 17.09.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Гребінківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації в Полтавській області, про визнання батьківства та визначення прізвища дитини. Вимоги зустрічного позову обґрунтовані наступним, що в провадженні Гребінківського районного суду Полтавської суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини. [PERSON] підтверджує, що він є рідним батьком свого сина [PERSON] , [INFO] , який народився від спільних стосунків між [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що оскільки реєстрацією народження сина займалась [PERSON] , йому не було відомо про те, що сина було зареєстровано за ст. 135 СК України та за прізвищем його матері [PERSON] . Оскільки спільне життя з [PERSON] не склалось, сторони стали проживати окремо і за їхньою взаємною згодою син проживає зі своєю мамою. Наразі [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, однак з сином він спілкується, приймає участь у його вихованні та утриманні, за взаємною згодою з [PERSON] кошти на утримання сина він безпосередньо передавав їй на руки, не заперечує щодо ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина, оскільки вважає, що дитина має отримувати необхідне матеріальне забезпечення на свій розвиток. Крім того, вказує, що про те, що син [PERSON] записаний на прізвище « [PERSON] » йому стало відомо лише після відкриття провадження Гребінківським районним судом Полтавської області у справі №528/752/24. [PERSON] було запропоновано [PERSON] , подати спільну заяву до органів ДРАЦС про визнання його батьком дитини, однак [PERSON] відмовила йому, оскільки нею вже було подано позовну заяву до суду. Враховуючи те, що [PERSON] , відмовилась подавати спільну заяву до органів ДРАЦС щодо визнання [PERSON] батьком дитини, як і зміни його прізвища на « [INFO] » в позасудовому порядку, тому він вимушений звернутись до суду для вирішення цього питання в судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , та змінити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] на « [INFO] ». Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.10.2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Гребінківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації в Полтавській області, про визнання батьківства та визначення прізвища дитини прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини. Підготовче засідання призначено на 30 жовтня 2024 року о 10-00 год. (а.с.88-91). 24.10.2024 року засобами електронної пошти суду від представника позивача за первісним позовом адвоката Сіренка М., надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому представник позивача просить суд відмовити у зустрічному позові у повному обсязі з огляду, на те, що [PERSON] , позовні вимоги первісного позову щодо визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] було визнано у повному обсязі. Також, представник позивача заперечує щодо позовної вимоги про зміну прізвища сина, оскільки дитина проживає з матір`ю, яка займається його вихованням, навчанням та всіма аспектами соціального життя (а.с.97,98). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2024 року о 10-00 год. (а.с.113-115). 26.11.2024 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Сіренко М.Ю., в судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи. Від представника адвоката Сіренка М.Ю. засобами електронної пошти, надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Струкова Л.В., в судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи. Від представника адвоката Струкової Л.В. засобами системи «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, заявлені позовні вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явивсь, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 27.08.2024 року до суду надійшов лист від представника третьої особи начальника відділу Довгополої Т., про розгляд справи без участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи: Служба у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації в Полтавській області, в судове засідання не з`явивсь, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від нього не надходило заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 10.08.2018 року, народився [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №107. Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.16). Із матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю мамою [PERSON] (а.с.1,11-13). Із копії актового запису № 107 від 10.08.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , який складений Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вбачається, що відомості про батька записані на підставі заяви матері від 10.08.2016 року вх. №22/15.4-05.01-42 (а.с.30,30 зворот). До матеріалів первісного позову долучено спільні фото [PERSON] , [PERSON] та спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.17-23). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно ст. ст. 121, 125 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані на підставі заяви матері від 10.08.2016 року вх. №22/15.4-05.01-42 (а.с.30,30 зворот). За приписами частини 1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. В даному випадку факт батьківства підтверджується визнанням позову [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77, 78 УПК України. У цій справі визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У поданій до суду заяві позивачем чітко вказано, що вона та відповідач спільно проживали як чоловік і дружина та у них народився спільний син. Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Крім цього, підставою для подачі позову є захист прав і інтересів малолітньої дитини (стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини), тобто відповідач усвідомлює цю обставину, визнає її, та не заперечує факту свого батьківства. Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Згідно ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пункту 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved