Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

10 травня 2024 року позивачка [PERSON] , через свого представника, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСББ «Янгеля 8», із вимогами про визнання дій протиправними та усунення перешкод в користуванні спільним майном (а. с. 1-6). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 липня 2023 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, позивачка набула у приватну власність квартиру [ADDRESS] . Таким чином, позивачка стала одним із співвласників багатоквартирного будинку. Вказано, що за вказаною адресою [PERSON] проживає разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що з 2010 року син позивачки хворіє та перебуває під наглядом офтальмолога з діагнозом висока вроджена міопія з астигматизмом обох очей, у зв`язку з чим йому категорично заборонено будь-які фізичні навантаження та на підставі чого, останнього звільнено від фізичного виховання у школі. Разом з цим, зазначено, що загальними зборами співвласників від 30 березня 2019 року затверджено Статут ОСББ та, 03 червня 2019 зареєстровано юридичну особу у вигляді ОСББ «Янгеля 8». Згідно договору підряду № 38 від 22 листопада 2019 року про повне технічне обслуговування ліфтів ОСББ «Янгеля 8» прийняло на себе організацію і виконання робіт по повному технічному обслуговуванню 3 ліфтів за вказаною адресою та, після чого в даному будинку відповідачем було встановлено домофонну систему й здійснено перехід на цифрову систему контролю з метою безпеки його мешканців. вказано на те, що використовуючи цю систему, ОСББ блокує індивідуальні магнітні ключі (картки, чіпи, брелки) тих співвласників, які мають заборгованість по сплаті внесків, що не дає їм змоги вільно користуватися спільним майном, тобто ліфтами. Так, 03 квітня 2024 року позивачка виявила, що її електронні ключі доступу до ліфтів також не працюють та були відключені відповідачем, у зв`язку з чим вона звернулася до голови ОСББ, однак у відновленні доступу до спільного майна їй було відмовлено. Позивачка стверджує, що у присутності 3 свідків (її сусідів) 04 травня 2024 року було складено акт фіксування, згідно якого встановлено та підтверджено, що електронні ключі доступу до ліфтів власників квартири [ADDRESS] , не працюють, пересування та користування ліфтами не можливо. Тому, позивачка вважає, що такими діями порушується її право як співвласника будинку на вільне користування спільною сумісною власності, спільним майном багатоквартирного будинку та умисно протиправно чиняться перешкоди у користуванні зазначеним майном. вказано на те, що Статутом ОСББ «Янгеля 8» передбачено, що завданням об`єднання є забезпечення та реалізація прав співвласників на володіння та користування спільним майном. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. п. 3.1., 3.2 Статуту об`єднання, вищим органом управління об`єднання є загальні збори до виключної компетенції яких належить визначення обмежень на користування спільним майном. Натомість, як стверджує позивачка, загальними зборами ОСББ не затверджувався порядок, який передбачав би обмеження доступу до використання спільного майна шляхом відключення карт та магнітних ключів пропуску у ліфтах та надавав би такі права ОСББ. Більш того, вказано на те, що рішення загальних зборів об`єднання з питань встановлення у будинку домофонної системи не приймалось та протоколом загальних зборів не оформлювалось, що суперечить Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ. В порядку встановленому законом та статутом таке рішення власнику квартири [ADDRESS] не надсилалося та до відома не доводилося. Позивачка вважає, що такими діями відповідача порушується її право власності на вільне користування спільним сумісним майном ОСББ. Тому, прохає суд визнати протиправними дії відповідача щодо блокування їй індивідуальних магнітних ключів до спільного майна ліфтів та, усунути їй перешкоди у користуванні цим спільним майном, шляхом зобов`язання відповідача розблокувати їй індивідуальні магнітні ключі до нього, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 17 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано термін на усунення недоліків (а. с. 39). 25 травня 2024 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 17 травня 2024 року, позивачкою усунуто (а. с. 41-47). Ухвалою суду від 27 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 48), копія якої надіслана учасникам справи 27 травня 2024 року за вихідним № 13934/24-вих/2/204/2521/24 (а. с. 49). В липня 2024 року на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернуто конверт (а. с. 56), яким відповідачу направлялася копія ухвали суду від 27 травня 2024 року та примірник позовної заяви з додатками, що, в свою чергу, є неналежним повідомленням про розгляд справи відповідача. Тому, ухвалою суду від 23 серпня 2024 року у справі здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11 годину 23 вересня 2024 року (а. с. 57), копія якої надіслана учасникам справи 23 серпня 2024 року за вихідним № 20307/24-вих/2/204/2521/24 (а. с. 58). 04 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвокатки Яланської Ю.П. (а. с. 84-89), в якому вона позовні вимоги не визнає, проти їх задоволення заперечує. В обґрунтування\~відзиву зазначено,\~що позивачці, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв. м, тому вона є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Янгеля 8». Вказано, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Так, 03 червня 2019 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янгеля 8», яке з 03 червня 2019 року здійснює утримання та обслуговування будинку відповідно до мети, завдання та предмету діяльності об`єднання, встановлених Статутом. Вказано, що рішенням Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, які відбулись 30 березня 2019 року, та оформлені відповідним Протоколом Загальних зборів співвласників будинку, було також затверджено Статут ОСББ, а 04 жовтня 2022 року на засіданні правління ОСББ «ЯНГЕЛЯ 8», згідно порядку денного було прийнято рішення щодо укладення договору на проведення монтажних робіт відносно щодо встановлення Системи контролю доступу до ліфтів. Вважає, що прийняття такого рішення не може розглядатись як обмеження користування спільним майном, оскільки порядок користування майном для співвласників будинку, які мають заборгованість з внесків на утримання будинку та прибудинкової території, не змінився. Так, членом правління [PERSON] було запропоновано з метою забезпечення безпеки співвласників при користуванні ліфтами, для запобігання вандальним діям сторонніх осіб, та з метою не допущення псування майна, що є спільною сумісною власністю всіх співвласників, а саме ліфтів будинку, встановити Систему контролю доступу до ліфтів. Основною метою встановлення даної системи стало забезпечення доступу до ліфтів багатоквартирного будинку виключно співвласникам будинку, при цьому, було враховано, що забезпечення співвласниками належного функціонування ліфтів, які розташовані у багатоквартирному будинку, є однією з найбільш відповідальних та витратних статей в утриманні багатоквартирного будинку. Разом з цим, вказано, що право Правління ОСББ на укладання договорів на суму, що не перевищує суму 500000 гривень, без попереднього погодження умов договору на Загальних зборах співвласників передбачено положеннями Статуту ОСББ (п. 3 Розділу III Статуту). Таким чином, 01 листопада 2022 року було укладено договір на монтажні роботи, де предметом договору є виконання монтажу системи контролю доступу. У результаті чого, у будинку була встановлена система контролю доступу до ліфтів, які є спільною сумісною власністю власників квартир та нежитлових приміщень. Ця система передбачає використання мешканцями будинку спеціальних електронних ключів для доступу до ліфтів. За умовами договору, зокрема п. 4.2.1, власників квартир та нежитлових приміщень було повідомлено про терміни виконання робіт, а після виконання робіт з монтажу системи контролю доступу до ліфтів, співвласникам надано спеціальні електронні ключі для доступу до ліфтів. Вказано, що позивачка, в свою чергу, не спростовує факту отримання даних ключів. Більш того, відповідач наголошує на тому, що у вищезгаданому Протоколі Правлінням ОСББ не приймалось рішення відносно обмеження права на використання спільного майна певними співвласниками будинку, оскільки це питання відноситься до компетенції Загальних зборів. До теперішнього часу питання відносно можливого обмеження права на використання спільного майна певними співвласниками будинку, з метою покрашення дисципліни платежів, при наявності заборгованості у співвласника перед ОСББ за утримання будинку та прибудинкової території, не розглядалось. Разом з цим, стверджує, що таке рішення щодо затвердження порядку, який би передбачав обмеження доступу до використання спільного майна, шляхом відключення чи блокування магнітного ключа співвласника-боржника для доступу до ліфтів будинку, не приймалося Правлінням ОСББ. Відповідач стверджує, що на даний час не має технічної та правової можливості створювати перешкоди власникам квартир у користуванні спільним майном, у тому числі позивачці. Тому, вважає такі доводи позивачки безпідставними та такими, що ґрунтуються лише на її припущеннях, бо вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, оскільки наданий позивачкою акт фіксування від 04 травня 2024 року не містить причин, по яким дані електронні ключі не працюють. Натомість, вважає, що якщо у травні 2024 року позивачка виявила, що її магнітні ключі не працюють, то вона, повинна була звернутись відповідним зверненням до відповідача, однак доказів такого звернення останньою суду не надано. Також, вказує на те, що перед поданням даної позовної заяви до суду, позивачка не вживала заходів досудового врегулювання спору та не зверталась до відповідача з відповідною заявою, а належних та допустимих доказів, які б підтверджували її доводи щодо умисного обмеження відповідачем їй доступу у користуванні ліфтами, останньою не надано, тому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. 16 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь представниці позивачки адвокатки Єрмолової Я.І., на відзив (а. с. 121-128). В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що відповідачем позивачці чиняться перешкоди у користуванні спільним майном. Так, загальними зборами співвласників від 30 березня 2019 року затверджено Статут ОСББ та 03 червня 2019 зареєстровано юридичну особу у вигляді ОСББ «Янгеля 8». Згідно договору підряду № 38 від 22 листопада 2019 року про повне технічне обслуговування ліфтів ОСББ «Янгеля 8» прийняло на себе організацію і виконання робіт по повному технічному обслуговуванню 3 ліфтів за вказаною адресою, після чого відповідачем в даному будинку було встановлено домофонну систему та здійснено перехід на цифрову систему контролю з метою безпеки його мешканців. Використовуючи цю систему, відповідач блокує індивідуальні магнітні ключі (картки, чіпи, брелки) тих співвласників, які мають заборгованість по сплаті внесків, що не дає їм змоги вільно користуватися спільним майном ліфтами. 03 квітня 2024 року позивачка виявила, що її електронні ключі доступу до ліфтів також не працюють та були відключені відповідачем, у зв`язку з чим вона звернулася до голови ОСББ, однак у відновленні доступу до спільного майна їй було відмовлено. Тому, позивачка вважає, що порушується її право як співвласника будинку на вільне користування спільною сумісною власності, спільним майна багатоквартирного будинку та умисно протиправно чиняться перешкоди у користуванні зазначеним майном. Вказано, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 5. п. 1 ч. 1 ст. 6, п. 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов і обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Відповідно до вимог п. 2.1. Статуту ОСББ «Янгеля 8» метою створення Об`єднання є забезпечення та захист прав співвласників, дотримання ними свої обов`язків, належне утримання, управління та використання спільного майна будинку. Так, пунктом 2.3 Статуту визначено, що завданням об`єднання є забезпечення та реалізація прав співвласників на володіння та користування спільним майном. Відповідно до вимог п. 3.3 Статуту ОСББ, до виключної компетенції загальних борів належить визначення обмежень на користування спільним майном. Вказано, що відповідно до вимог п. 3.11 Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом його розміщення в місцях загального користування будинку. Рішення загальних зборів не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду. Стверджує, що в порядку встановленому законом та Статутом таке рішення власниці квартири [ADDRESS] не надсилалося та, до відома не доводилося, що свідчить про його відсутність. Так, відповідач у своєму відзиві на позов зазначає, що 04 жовтня 2022 року на засіданні правління ОСББ «Янгеля 8» було прийнято рішення щодо укладання договору на проведення монтажних робіт відносно встановлення Системи контролю доступу до ліфтів та, в подальшому, укладено договір на монтажні роботи, на суму, що не перевищує 500000 гривень, без попереднього погодження умов договору на Загальних зборах співвласників, в свою чергу, передбачено положеннями п. 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ. Позивачка вказує, що дані доводи відповідача є хибними та такими, що не відповідають положенням Статуту відповідача, оскільки відповідно до вимог абз. 5 п. 3. Розділу III Статуту відповідача, до виключної компетенції Загальних зборів належить: попереднє (до їх укладення) погодження договорів, укладених на суму, що перевищує 500000 гривень, а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина. Тому вважає, що положення Статуту регламентують, що до виключної компетенції загальних зборів належить прийняття рішення щодо укладання договорів, предметом яких є спільне майно співвласників. Отже, оскільки Система контролю доступу до ліфтів є спільною сумісною власністю (спільним майном) власників квартир та нежитлових приміщень, про що у своєму відзиві вказує і відповідач, то згідно з вищенаведеними положеннями Статуту відповідача, питання щодо встановлення Системи контролю доступу до ліфтів є виключною компетенції Загальних зборів об`єднання співвласників будинку, а не правління. Також позивачка звертає увагу на те, що відповідач підтверджує те, що будь-які законодавчо-визначені підстави для блокування її індивідуального магнітного ключа відсутні. Вказує на те, що доводи відповідача про відсутність належних та допустимих доказів на обґрунтування її позовних вимог спростовані матеріалами справи, зокрема Актом фіксування від 04 травня 2024 року, яким встановлено та підтверджено, що її електронні ключі доступу до ліфтів не працюють, пересування та користування ліфтами не можливо та, її заявою від 07 квітня 2024 року на ім`я Голови правління ОСББ «Янгеля 8» Ковбика А.А. про відновленню доступу до спільного майна, підключення ключів. Разом з цим, зазначено, що Голова правління ОСББ «Янгеля 8» Ковбик А.А. будь-яких зустрічей з позивачкою уникає, а в самому ОСББ відмовляють реєструвати будь-які заяви, звернення від мешканців будинку, тому заяву нею було направлено на меседжер - Вайбер Голови правління ОСББ «Янгеля 8» Ковбика А.А. Також, зазначає, що у присутності 3 свідків (її сусідів) 13 жовтня 2024 року було складено ще один акт фіксування, яким встановлено та підтверджено, що її електронні ключі доступу до ліфтів відключені (заблоковані) відповідачем, тому пересування ліфтами не можливо. Крім того, зазначає про те, що у неї є записи переписки з відповідачем у месенджері Вайбер у групі мешканців будинку та, аудіо запис розмови Голови правління ОСББ з мешканкою будинку [PERSON] , в яких він Голова правління ОСББ Ковбик А.А. самостійно підтверджує, що ним відключаються (блокуються)електронні магнітні ключі мешканцям будинку у разі наявності в них заборгованості. Тому вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо витрат відповідача на правову допомогу зазначає, що вони по-перше, не обґрунтовані та непропорційні до предмету спору, по-друге, не підтверджені документально, а відтак не підлягають задоволенню. 02 грудня 2024 року на адресу суду надійшли письмові заперечення представниці відповідача адвокатки Яланської Ю.П., на відповідь на відзив (а. с. 168-172). Так, в запереченнях зазначено, що 04 жовтня 2022 року на засіданні правління ОСББ «Янгеля 8», згідно порядку денного, було прийнято рішення щодо укладення договору на проведення монтажних робіт відносно встановлення Системи контролю доступу до ліфтів. При цьому зазначено, що прийняття такого рішення не може розглядатись як обмеження користування спільним майном, на що посилається позивачка, оскільки порядок користування майном для співвласників будинку, у тому числі, для тих, які мають заборгованість з внесків на утримання будинку та прибудинкової території, не змінився. Вказує, що у вищезгаданому Протоколі Правлінням ОСББ не приймалось рішення відносно обмеження права на використання спільного майна певними співвласниками будинку, оскільки це питання відноситься до компетенції Загальних зборів. Більш того, до теперішнього часу питання відносно можливого обмеження права на використання спільного майна певними співвласниками будинку, з метою покращення дисципліни платежів, при наявності заборгованості у співвласника перед ОСББ за утримання будинку та прибудинкової території, не розглядалось, а відтак, посилання позивачки на п. 3.3. Статуту, яким закріплено, що до виключної компетенції загальних зборів належить визначення обмежень на користування спільним майном, вважає безпідставним. Вважає, що позивачка надає положенням Статуту, власне тлумачення, при цьому, остання не спростовує факту отримання електронних ключів, та не надає належних та допустимих доказів того, то такі обмеження відносно неї приймались відповідачем. Рішення щодо затвердження порядку, який би передбачав обмеження доступу до використання спільного майна, шляхом відключення чи блокування магнітного ключа співвласника-боржника для доступу до ліфтів будинку, не приймалися Правлінням ОСББ, а відтак, відповідні доводи позивачки вважає безпідставними. Разом з цим, вважає безпідставними посилання позивачки на Договір підряду № 38 від 30 березня 2019 року, оскільки даний договір не стосується спірних правовідносин, та втратив чинність. Натомість, зазначає, що рішення, прийняте 04 жовтня 2022 року на засіданні правління ОСББ «Янгеля 8», щодо укладення договору на проведення монтажних робіт відносно встановлення Системи контролю доступу до ліфтів, є чинним, а отже, породжує відповідні юридичні наслідки. Посилання позивачки на те, що дане рішення прийнято з перевищенням Правлінням ОСББ повноважень, є безпідставним, оскільки, дане питання не є предметом даного позову. При цьому, зазначає, що позивачка стверджує, що відповідач блокує індивідуальні магнітні ключі тих співвласників, які мають заборгованість по сплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території, але, не надає будь-яких належних та допустимих доказів даного факту, а відтак, її доводи в цій частині є лише її припущеннями. Вказує, що відповідач заперечує проти позову в цілому, вважає заявлені вимоги позивачки необґрунтованими, не доведеними належними та достатніми доказами, та такими, що не можуть підлягати задоволенню, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні позивачка та її представниця адвокатка Єрмолаєва Я.І., позовні вимоги підтримали, прохали суд їх задовольнити, обґрунтування надали аналогічні тексту позовної заяви та відповіді на відзив. У судовому засіданні представниця відповідача адвокатка Яланська Ю.П. позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, обґрунтування надала аналогічні тексту відзиву та письмових заперечень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приймаючи до уваги покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії НСН № 102714/р від 13 липня 2023 року, яке посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С. за реєстровим № 557 (а. с. 14) [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 339039288 від 123 липня 2023 року (а. с. 13). Позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). У будинку [ADDRESS] створено та функціонує ОСББ «Янгеля 8», що підтверджено Статутом ОСББ, який затверджено протоколом установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 30 березня 2019 року (а. с. 21-32). Так, пунктом 1 розділу ІІ вказаного Статуту визначено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання, управління та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до вимог п. 3 розділу ІІ цього Статуту, завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання, управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Приписами п. 1 розділу ІІІ Статуту ОСББ визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. При цьому, п. 3 даного розділу Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, з-поміж іншого, питання про використання спільного майна; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує 500000 гривень, в також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина, крім договорів ціна (тарифи) на які підлягають державному регулюванню; визначення обмежень на користування спільним майном. 22 листопада 2019 року між ОСББ «Янгеля 8» та ТОВ СП «Інтерліфтсервіс» було укладено підрядний договір № 38 на повне технічне обслуговування ліфтів (а. с. 16-20), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по повному технічному обслуговуванню ліфтів на об`єктах Замовника згідно чинного законодавства України відповідно з додатком 1, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до вимог п. 7.1 даного договору, він діє з 02 січня 2020 року по 31 грудня 2023 року. 04 жовтня 2022 року Протоколом № 40 засідання правління ОСББ «Янгеля 8» (а. с. 107-109), з-поміж іншого, вирішено [PERSON] обрати на посаду керуючого справами ОСББ «Янгеля 8» та укласти договір на проведення монтажних робіт відносно встановлення Системи контролю доступу до ліфтів, з метою забезпечення безпеки співвласників при користуванні ліфтами, для запобігання вандальним діям сторонніх осіб, та з метою недопущення псування майна, що є спільною сумісною власністю всіх співвласників, а саме ліфтів будинку. 01 листопада 2022 року між ФОП [PERSON] та ОСББ «Янгеля 8» було укладено договір № 44 М на монтажні роботи (а. с. 105-106), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується зробити монтаж системи контролю доступу. При цьому, загальна вартість робіт становить 28490 гривень, а обладнання, придбане замовником з моменту 100 % оплати є власністю замовника. 07 квітня 2024 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою вимогою підключити їй електронні ключі доступу до ліфтів (а. с. 33), яка надіслана нею голові ОСББ «Янгеля 8» Ковбику А.А. в мобільному додатку Viber (а. с. 139). 04 травня 2024 року мешканцями будинку по [ADDRESS] ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) складено Акт фіксування (а. с. 15), зі змісту якого вбачається, що електронні ключі доступу до ліфтів квартири [ADDRESS] , не працюють, а тому пересування на ліфтах неможливе. 13 жовтня 2024 року мешканцями будинку по [ADDRESS] ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) складено Акт фіксування (а. с. 140), зі змісту якого вбачається, що електронні ключі доступу до ліфтів квартири [ADDRESS] , не працюють, а тому пересування на ліфтах неможливе. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її сусідкою по будинку. Вказала, що голова ОСББ «Янгеля 8» [PERSON] в чаті будинку написав, що він встановив кнопку на ліфт, щоб усі платили за нього (ліфт), а потім він роздав всім ключі. Зазначила, що достеменно знає, що саме він пізніше відключив позивачку від кнопки, оскільки в чаті будинку останній писав, що в кого 1500 гривень боргу, тому він відключатиме ключі. Разом з цим, зазначила, що позивачка живе на 16 поверсі, а [PERSON] не має права відключати ключі, бо це знущання над людьми. Стверджувала, що тільки за те, що вона просила його надати документи, на яких саме підставах він відключає ключі, він теж її відключив. Вказала, що з даного приводу вони зверталися письмово і до [PERSON] і, до поліції, але все безрезультатно. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її сусідкою. Вказала, що вона бачила, як та ходить пішки на 16 поверх, а одного разу, коли вона підвезла її на ліфті та про це дізнався голова ОСББ «Янгеля 8» [PERSON] , то їй теж відключили ключі. Зазначила, що в знак протесту вона перестала платити, але потім в неї була телефонна розмова з [PERSON] , після якої вона частину боргу заплатила, а їй включили ключі. стверджувала, що вона телефонувала на фірму, яка встановлювала дану програму та, яка їй повідомила про те, що ця програма у голови ОСББ і він сам відключає ключі. Разом з цим, зазначила, що вони намагалися змінити [PERSON] , але не вийшло. У судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що позивачка є її сусідкою, натомість де живе [PERSON] вона не знає. Стверджувала, що знає про те, що позивачці відключили ключі, тому вона ходить пішки на 16 поверх. Вказала, що відключає ключі [PERSON] . Так, зазначила, що вона не є боржником та у неї є шість ключів від ліфту, але три з них їй були відключили, тому вона подзвонила з даного приводу [PERSON] , на що він їй сказав, що відключив, бо за її ключами їздить Потьомкіна, але остання сказала, що її не знає. Після цієї ситуації [PERSON] знову включив їй 3 ключі. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Так, розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати економічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч. 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Приписами ст. 385 ЦК України визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Право власності особи може бути захищено у випадку його існування та у разі його порушення, оспорювання чи невизнання. Так, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до вимог ст. 10 цього Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься питання про використання спільного майна, визначення обмежень на користування спільним майном. Приписами ч. 4 ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що здійснення (реалізація) співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. При цьому, нормами ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням, дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. В свою чергу, в статуті ОСББ визначаються права і обов`язки співвласників. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 926/2189/17 вказав на те, що предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами. Так, звертаючись із вказаним позовом до суду позивачка посилалася на порушення її прав відповідачем шляхом відключення ключів від ліфту. Однак, відповідач доводи позивачки заперечував, посилаючись на те, що на даний час не має технічної та правової можливості створювати перешкоди власникам квартир у користуванні спільним майном, у тому числі позивачці. Натомість, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності технічної можливості відключення ключів доступу до ліфтів, оскільки останні спростовуються матеріалами справи та показами свідків, а законних підстав такого відключення, тобто рішення загальних зборів ОСББ про обмеження користування таким співвласником спільним майном будинку, немає, на що вказує сам відповідач. Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2020 року у справі № 522/11197/17 наголосив на тому, що встановивши факт неправомірного блокування електронного ключа (індивідуального чипу) позивачу з боку ОСББ, що створювало перешкоди позивачу у користуванні спільним майном, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог. З огляду на викладене, зважаючи на те, що факт технічного (фізичного) блокування відповідачем позивачці, як власниці квартири [ADDRESS] , встановлений судом у судовому засіданні та підтверджений належними, достатніми й допустимими доказами, а також показами свідків та, в свою чергу, не спростований відповідачем, натомість фактична правова підстава (рішення загальних зборів ОСББ) для такого відключення у відповідача відсутня, суд доходить переконливого висновку про неправомірне блокування відповідачем електронних ключів доступу до ліфтів позивачці, що створює їй перешкоди у користуванні спільним майном, а відтак порушення її права яке підлягає судовому захисту шляхом визнання таких дій відповідача правомірними та зобов`язання останнього усунути перешкоди позивачці у користуванні спільним майном через розблокування її індивідуальних магнітних ключів для вільного користування спільним майном ліфтами у будинку [ADDRESS] . На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтвердженими належними, достатніми та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved