Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова у березні 2024 року звернувся [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Стрикаля М.В. з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, зміну черговості спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Заявник вказує, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з жовтня 1995 року до 02 липня 2021 року в квартирі [ADDRESS] . Вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, разом оплачували рахунки за спожиті комунальні послуги. Після смерті [PERSON] всі турботи, пов?язані з її похованням, взяв на себе позивач. 07.07.2021 року [PERSON] звернувся до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У січні 2022 року Позивач звернувся до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В своїй заяві [PERSON] зазначає, що є особою, з якою спадкодавець проживав однією сім?єю понад п?ять років до часу відкриття спадщини, тому згідно ст. 1264 ЦК України він вважається спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] . Разом з тим в матеріалах спадкової справи наявна заява про прийняття спадщини двоюрідної сестри спадкодавця, [PERSON] , яка потенційно вважається спадкоємицею третьої черги за законом за правом представлення. Постановою Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 20.01.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином Позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просити суд встановити факт, що має юридичне значення, змінити черговість спадкування та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У листопаді 2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова від представника [PERSON] - адвоката Карпенко Валерії Ігорівни надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги Позивач за зустрічним позовом обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири під номером [ADDRESS] , що належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З заявами про відкриття спадщини до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] , яка має право на спадкування в порядку ст. 1266 ЦК України як двоюрідна сестра померлої [PERSON] за свою матір [PERSON] , де і було заведено спадкову справу №353/2021. Надалі, листом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори роз?яснено [PERSON] про недостатність поданих останньою документів для встановлення споріднення з померлою. Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та неможливість підтвердити родинні стосунки в позасудовому порядку Позивач за зустрічним позовом позбавлена можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим в остання була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, зміну черговості спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом, закрито підготовче провадження та призначено об`єднану цивільну справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник позивача за первісним позовом та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяву в якій первісний позов підтримали, не заперечували проти задоволення зустрічного позову та просили проводити розгляд справи без їх участі. Представник позивача за зустрічним позовом та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяву в якій зустрічний позов підтримали, не заперечували проти задоволення первісного позову та просили проводити розгляд справи без їх участі. Представник Першої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, на адресу суду надали заяву про розгляд справи без його участі. Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №12999. За життя [PERSON] на праві власності належала квартира номер [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 72 від 15.09.1994 та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НАА 649890 від 02.09.2014, свідоцтвом про народження [PERSON] №1239-50 від 23.07.1946. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67819415 від 16.12.2021 , 07.07.2021 була заведена спадкова справа за номером 67934374, спадкодавець: [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 20.01.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . З листа Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 03.05.2024 №658/01-16 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , що постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , 07 липня 2021 року була заведена спадкова справа №353/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини двоюрідної сестри спадкодавця, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Заяву зареєстровано за № 1008. Родинний зв?язок у повному обсязі на цей час не підтверджено. 26 серпня 2021 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Заяву зареєстровано за № 1244. Підстав для закликання до спадкоємства не надано. 20 січня 2022 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , звернувся [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . На підставі зазначеної заяви 20 січня 2022 року за №160/02-14 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з жовтня 1995 року до 02 липня 2021 року в квартирі [ADDRESS] . Вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, разом оплачували рахунки за спожиті комунальні послуги. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи доказами : листом Готелю ам Кохбруннен, офіційним перекладом та копією квитанції; медичними результатами обстеження від 26.07.2016 року; рахунком №8567 від 26.07.2016 року; медичними результатами обстеження від 18.07.2016 року; рахунком №11277/1 від 03.08.2016 року; медичними результатами обстеження від 04.08.2016 року; випискою із медичної карти стаціонарного хворого №332; випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1721; договором-замовленням, квитанціями від 06.07.2021 року. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , має для нього юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживав з померлою [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім?єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з жовтня 1995 року до 02 липня 2021 року в квартирі [ADDRESS] . Стосовно вимоги Позивача за зустрічним позовом - [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних стосунків між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , які є між собою двоюрідними сестрами, суд зазначає наступне . На підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, справа розглядається в позовному провадженні. Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Так, [INFO] померла [PERSON] , про що було складено актовий запис №12999, Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З заявами про відкриття спадщини до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] , яка має право на спадкування в порядку ст. 1266 ЦК України як двоюрідна сестра померлої [PERSON] за свою матір [PERSON] , де і було заведено спадкову справу № 353/2021. З листа Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 03.05.2024 №658/01-16 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , що постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , 07 липня 2021 року була заведена спадкова справа № 353/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини двоюрідної сестри спадкодавця, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Заяву зареєстровано за № 1008. Родинний зв?язок у повному обсязі на цей час не підтверджено. Позивачем за зустрічним позовом на підтвердження встановлення факту родинних відносин з [PERSON] надано: -відповідь Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області від 14 листопада 2023 року № Д-82/02-49 щодо факту проживання матері [PERSON] , 3інов? [PERSON] [INFO] , а саме, що голова родини [PERSON] , 1904 року народження проживав разом із дружиною [PERSON] , 1904 року народження та доньками, [PERSON] , 1922 року народження та 3 [PERSON] , 1926 року народження в домогосподарстві № [ADDRESS]; - відповідь зі Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області від 27 листопада 2023 року за № Д-86/02-49 щодо факту проживання родички [PERSON] , [PERSON] [INFO] а саме, що згідно даних господарської книги №1 виконавчого комітету 1-ї Старовірівської сільської ради депутатів трудящих Саровірівського району Харківської області, що розпочата 01.01.1947 року та закінчена 31.12.1949 року голова родини, [PERSON] , 1904 року народження проживав разом із дружиною [PERSON] , 1904 року народження та доньками, [PERSON] , 1922 року народження та 3 [PERSON] , 1926 року народження та донькою [PERSON] , 1946 року народження в домогосподарстві № [ADDRESS]; -копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , що видане 27 лютого 1963 року; -довідку від 14.11.2007 №379-03.58 відповідно до якої 12 серпня 1967 року у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , та після реєстрації нареченій було присвоєно прізвище « [PERSON] »; Що стосується підтвердження керівного споріднення з боку [PERSON] позивачем надано: копію свідоцтва про народження [PERSON] , яка була матір?ю [PERSON] , батьками її були [PERSON] та [PERSON] , копія свідоцтва серії [NUMBER] та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] 27 квітня 1951 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, та після реєстрації шлюбу нареченій присвоєно прізвище « [PERSON] », Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] були [PERSON] та мати, [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб від 30.08.1980 [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 1980 року був укладений шлюб, зареєстрований Малиновським відділом РАЦСу, після реєстрації [PERSON] почала носити прізвище чоловіка - « [PERSON] », Таким чином, надані письмові докази підтверджують факт родинних відносин між позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та померлою [PERSON] , а саме, факт того, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідною сестрою [PERSON] , у зв`язку з чим суд не має сумнівів у доведеності вказаного факту, що узгоджується з іншими правовстановлюючими документами та матеріалами справи. Стосовно заявленої вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] права на спадкування після померлої [INFO] [PERSON] разом із спадкоємцями третьої черги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Так зі змісту вказаної норми закону вбачається, що при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Пунктом б постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N? 7 роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров?я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов?язана саме зі станом її здоров?я. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п?яти вищезазначених обставин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року в справі N? 592/1045/18- ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року в справі №233/5990/18 (провадження № 61-19232св 19), від 17 березня 2021 року у справі N?200/12980/14 провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі N?195/707/19-ц провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі N? 331/6453/18 провадження № 61-380св21). Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі N? 401/2614/17 (провадження № 61-14759св20). В Україні громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. можна вважати особою похилого віку. [PERSON] на день її смерті виповнилось 74 роки, крім того, відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого №332 та №1721, [PERSON] через свій стан здоров?я потребувала постійного нагляду сторонніх осіб, який забезпечував їй особисто Позивач. Відтак, Позивач, будучи спадкоємцем четвертої черги, має право на зміну черговості спадкування, та, відповідно, на спадкування разом зі спадкоємцями третьої черги, якою с Відповідач за первісним позовом. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під час розгляду справи позивачем за первісним позовом надано належні докази, які дають йому право на спадкування разом із спадкоємцем третьої черги за законом та доведено наявність вказаних у статті 1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості одержання права на спадкування. Задовольняючи позов суд виходив з того, що оскільки рішенням суду встановлений факт проживання позивача за первісним позовом однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років, за ним слід визнати право на спадкування за законом четвертої черги спадкоємців за законом. Позивач має право на спадкування разом із спадкоємцями третьої черги, тому що протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав різноманітну допомогу спадкодавцеві [PERSON] , яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані. Щодо вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про визнання за ним права власності на 1 /2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON] , померлої [INFO] та вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] , [INFO] , про визнання права власності за нею на 1 /2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] - [PERSON] , померлої [INFO] суд встановив наступне. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] та [PERSON] , а є спадкоємцями після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту спадкових прав [PERSON] та [PERSON] шляхом визнання за ними права власності по частині на спадкове майно, а саме квартири №18, загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., що знаходиться з адресою: [ADDRESS] , яке залишилося після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим первісний та зустрічний позов в даній частині також підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивачів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved