Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

в позові вказано, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2021 року. В шлюбі народився син- [PERSON] [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, відповідачка проживає окремо, просив залишити сина проживати з батьком, оскільки відповідач має намір виїзду за межі України, шлюб носить формальний характер. Представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позов підтримував та просив задовольнити. Відповідач 28.10.2024 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. 03.12.2024 року відповідач подала заяву, не заперечувала щодо розрівання шлюбу, в іншій частині просила відмовити у зв`язку з «…позивач не має постійного місця проживання, не працевлаштований офіційно, а також час від часу вживає речовини, які міняють сприйняття світу. Позивач часто піднімав руку на мене, тому не виключено що може постраждати дитина. Позивач залишав неодноразово дитину в квартирі де на 5 осіб приходиться одна кімната. В даний момент дитина знаходиться під наглядом неповнолітньої особи.». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони зареєстрували шлюб 19.11.2021 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується наданим позивачем свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач заперечувала щодо проживання сина [PERSON] з батьком. Cторони не просили про залучення Органу опіки та піклування, не подали суду висновок Органу опіки та піклування про доцільність залишення проживати дітей з позивачем та відповідачем. Крім того, сторони не подали суду доказів звернення до Органу опіки та піклування. Виїзд одного з батьків за кордон не є визначеною законом правовою підставою залишення дитини, відмови від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial