Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

09.10.2024 року [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів. У поданій до суду позовній заяві [PERSON] зазначає, \~що 15 травня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2018 року. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітніх дітей залишено проживати з позивачкою. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2018 року справа № 346/4234/18 вирішено стягувати з відповідача народження на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2024 рік у відповідача немає. Так, позивач, посилаючись на норми ст.192 СК України, зазначає, що на даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати сина [PERSON] , [INFO] , оскільки останній потребує більших витрат на навчання, забезпечення одягом та всім іншим, що необхідно для забезпечення його нормального рівня життя. Позивачка дбає про його фізичний та духовний розвиток, намагається забезпечувати всім необхідним, що потребує істотних матеріальних витрат. Розмір аліментів, який стягується з відповідача, є меншим від встановленого державою мінімального розміру аліментів. Відповідач матеріально забезпечений, працездатний, здоровий. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку відповідача, та стягувати із відповідача на утримання дочки аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку відповідача щомісячно, а також стягнути витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6 000 грн. Ухвалою від 10.10.2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивачки адвокат Юркевич Х.М. подала до суду заяву, в якій просить справу слухати без їх участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. \~Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: Згідно з даними рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13). Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, по 1 500 грн. щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 13.10.2018 року (а.с. 14). Згідно з даними довідки від 04.09.2024 року № 98132 виданою старшим державним виконавцем Коломийського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузьмин I. заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2024 рік у відповідача немає (а.с. 15). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч.1 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За змістом ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на те, що на даний час у неї змінився матеріальний стан, зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Дитина відвідує гуртки. Судом встановлено погіршення матеріального становища позивача та неможливість самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини. Оскільки, відповідач є працездатною особою, здатний забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини, інших дітей на утриманні не має. З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статей 182,184 СК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що вимоги позову про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення суду від 01.08.2019 року із твердої грошової суми на частку усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів підлягають до задоволення, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, а відтак суд вважає, що збільшення розміру аліментів, забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, належні умови її проживання та розвитку, і при цьому інтереси дитини сторін будуть захищеними, оскільки син сторін [PERSON] буде забезпечений матеріальним утриманням від батька, з яким з ним не проживає. Такий розмір буде достатнім для матеріального забезпечення дитини і відповідатиме принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її гармонійного розвитку. Враховуючи вищенавдедене та матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та змінити спосіб стягнення аліментів визначений\~рішенням\~Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно\~ з положеннями\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~слід стягнути\~в дохід\~ держави судовий\~ збір,\~від сплати\~ якого позивачка звільнена. Позивачкою заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в сумі 6 000,00 грн. На підтвердження факту надання правничої допомоги надано договір від 23.09.2024 року, квитанцію про оплату послуг адвоката, додаткову угоду № 1 від 08.10.2024 року та акт прийому передачі від 08.10.2024 року, відповідно до яких адвокатом надано наступні послуги:написання та подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів 4 000 грн., участь адвоката в судовому засіданні при розгляді справи про зміну способу стягнення аліментів 2 000 грн., всього на суму 6000 грн. При цьому\~суд\~зазначає,\~що\~адвокат\~не брав\~участі\~в\~судових засіданнях\~у\~даній\~справі. Вказані адвокатом в акті наданих послуг такі види послуг як вивчення наданих документів охоплюються послугою з підготовки позовної заяви, у зв`язку з чим сторонами помилково визначено такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги з підготовки позовної заяви. Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022. У Постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №160/19098/21 (адміністративне провадження № К/990/30188/22) Верховним Судом зазначено наступне: «…згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір». Враховуючи вищевикладене та факт задоволення позовних вимог, співмірним розміром витрат на надання правничої допомоги, з урахуванням складності даної справи, реального часу надання правничої допомоги та обсягу необхідної до виконання роботи, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2 500,00 грн. Оскільки судом задоволена вимога про зміну способу стягнення аліментів за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 року в справі №346/4234/18, тому із дня набрання законної сили даного рішення суду підлягає припиненню стягнення згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 року в справі №346/4234/18. На підставі ст.ст.180, 182, 184,185,191, 192 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved