Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-27 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У жовтні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 26203086942001.UAH від 12 серпня 2019 року у розмірі 14 710,70 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 22 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №26203086942001.UAH, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн., терміном користування до 22 серпня 2020, процентна ставка за користування кредитними коштами 52,00% (п`ятдесят два процента) річних; тим процентної ставки - фіксована процентна ставка; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 78,2687%; загальна вартість кредиту - 14 214,25 грн. 31 березня 2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №26203086942001.UAH від 12 серпня 2019 року. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31 березня 2021 року згідно реєстру прав вимоги його заборгованість перед новим кредитором склала 14 710,70 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 9 061,92 грн.; прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 22 серпня 2019 року по 24 серпня 2020 року в сумі - 4 192,93 грн.; прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 25 серпня 2020 року (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31 березня 2021 року в сумі - 1 455,85 грн. З підстав стягнення вказаної заборгованості позивач звернувся із даним позовом до суду. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. В позовній заяві представник позивача просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі їх представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Судова повістка та копія ухвали про відкриття провадження надсилалася відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 22 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 26203086942001.UAH, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн., строком 12 місяців, процентна ставка за користування кредитними коштами 52,00% (п`ятдесят два процента) річних; реальна річна процентна ставка 78,2687% відсотків річних; загальна вартість кредиту - 14 214,25 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконував грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого станом на 31 березня 2021 року у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 14 710,70 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 9 061,92 грн.; прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 22 серпня 2019 року по 24 серпня 2020 року в сумі - 4 192,93 грн.; прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 25 серпня 2020 року (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31 березня 2021 року в сумі - 1 455,85 грн. Зазначені обставини підтверджуються: кредитним договором № 26203086942001.UAH від 22 серпня 2019 року; заявою-анкетою на видачу кредиту; виписками по особовим рахунком за період з 22 серпня 2019 року по 31 березня 2021 року. 31 березня 2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, за яким АТ «ЮНЕКС БАНК» відступило, а ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором 26203086942001.UAH від 22 серпня 2019 року. Дані обставини підтверджуються протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1; платіжним дорученням №63 від 31 березня 2021; договором факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021; актом прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу; реєстром прав вимоги; повідомленнями-вимогами ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до [PERSON] №04-21/1087/Ф від 02 червня 2021 року та №06-21/1624/Ф від 18 червня 2021 року. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 26203086942001.UAH від 12 серпня 2019 року в загальному розмірі 14 710,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із наявної в матеріалах справи платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1752 від 17 жовтня 2024 року, позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved