Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

20.08.2024 [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яка проживає в с. Гаєвичі Коростенського району Житомирської області, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Мотивуючи вимоги тим, що протягом певного часу, майже чотири роки він спільно проживав із відповідачкою по справі. Спільне проживання припинили в 2013 році, офіційно шлюб не укладали. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Після припинення спільного проживання він одразу сина забрав до себе, а дочку, так як на той момент їй було трохи більше року, тільки нещодавно. Дочка проживає з ними спільно три роки. Протягом всього часу відповідачка веде антигромадський спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вела та продовжує вести аморальний спосіб життя. Неодноразово щодо неї поліцією проводились бесіди. Відповідачка не піклується про дітей, не перевідує їх, життям дітей взагалі не цікавиться, не відвідує школу та батьківські збори. Він декілька разів говорив із нею, передавав телефон дітям, але їй було байдуже і вона з ними не розмовляла. Старший син взагалі не хоче із нею спілкуватись, не згадує її. Вважає, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав. Відповідачка будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, пояснив, що він самостійно утримує дітей, всі обов`язки по їх вихованню на ньому. Відповідачка відношення до дітей не має, сина не бачила 12 років. До дітей дзвонить із погрозами. Діти не хочуть спілкуватися із нею. Представник третьої особи щодо задоволення позову не заперечувала, вважає наявними підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, думку дітей, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Діти зареєстровані в [ADDRESS] разом із своїм батьком [PERSON] (а.с.7). Характеристика Кирданівського ліцею Овруцької міської ради видана на [PERSON] учня 9класу свідчить, що тато цікавиться навчанням і займається вихованням сина. Відвідував класні і загальношкільні батьківські збори, співпрацював з класним керівником. Мама не цікавиться навчанням і не займається вихованням сина. Не відвідувала класні і загальношкільні батьківські збори, не співпрацювала з класним керівником (а.с.9). Характеристика Овруцького ліцею імені Андрія Малишка Овруцької міської ради видана на [PERSON] учениці 7-А класу свідчить, що вихованням дитини повністю займається батько [PERSON] , який цікавиться шкільним життям доньки та активно співпрацює з класним керівником. Мати [PERSON] жодного разу не долучалася до освітнього процесу, не контактувала з класним керівником та не виявляла інтерес ні до розвитку самостійності, ні до формування цінностей у дитини (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 09.10.2024 року, обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] в с. Гаєвичі Коростенського району Житомирської області, не вдалося здійснити, нікого не було вдома. Зі слів сусідки, [PERSON] виїхала до Київської області. Поряд з цим, з акту обстеження умов проживання від 16.10.2024 видно, що обстеження проведено в [ADDRESS] . Встановлено, що для дітей створені належні мови, є окремі кімнати, в будинку чисто, продукти харчування наявні. Діти були в школі. Батько один виховує дітей, мати не допомагає утримувати дітей. Судом була заслухана думка дітей - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] пояснила, що два роки тому переїхала до тата. До цього проживала в с. Гаєвичі із матір`ю. Переїхала до батька, оскільки мати її била, нічого було їсти. Мати дзвонить рідко, але п`яна та погрожує. [PERSON] пояснив, що з першого класу проживає із батьком. Мати йому не телефонує, не пам`ятає коли останній раз її бачив. Обоє бажають позбавлення матері батьківських прав. Частиною четвертою і п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 22.10.2024 року №02-09/2169, виконавчий комітет Овруцької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться із дитиною. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд бере до уваги відношення матері до своїх дітей, що відповідач не забезпечую фізичний та духовний їхній розвиток, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться вихованням та здоров`ям, не забезпечує необхідним. Вказані в сукупності всі обставини свідчать про байдужість з боку відповідачки до долі своїх дітей та свідоме нехтування нею своїми обов`язками. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити як з найкращого забезпечення інтересів дітей. З огляду на викладене, позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей відповідатиме інтересам останніх, а тому позов підлягає задоволенню. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн., а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved