Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 30.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овуцького районного управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним. Вказував, що починаючи з грудня 2023 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та побутом не пов`язані. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка з іншим чоловіком переїхала до м. Чернівці. Шлюб на разі існує формально, вони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Зазначив, що після фактичного припинення відносин їх спільна дочка проживає разом з ним та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні. Він постійно піклується про неї та забезпечує усім необхідним. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 30.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №65, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком суд зазначає наступне. Відповідно до нотаріально посвідченого договору приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сех Н.О., про проживання та виховання дитини від 25.10.2024 року, батьки досягли згоди, що спільна дитина проживатиме з батьком та перебуватиме на його утриманні. Згідно копії характеристики виданої ЗДО «Бейбі Бі» батько приділяє належну увагу дочці. Дівчинка завжди охайна та доглянута. Батько щодня цікавиться поведінкою та успіхами дитини, відвідує батьківські збори та садочкові свята. Також згідно нотаріально посвідчених заяв [PERSON] та [PERSON] батько [PERSON] забезпечує всі потреби дитини, виховує та утримує дочку. Зазначене свідчить, що дійсно неповнолітня дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. Також суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись із даною вимого позивач посилався на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини підтвердить його статут «батька одинака», надасть можливість оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, змінити місце проживання дитини та виїхати з нею за кордон без документальної згоди матері, а ткож користуватись гарантіями у сфері трудових відносин. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати дитина, у суду не виникає, оскільки дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved