Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

01.11.2024 року до суду звернулася [PERSON] із заявою, в якій просить: встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0387619, виданий головою Калинівської РДА 19.08.1997 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області; встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, була рідною сестрою матері заявниці - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в с. Лісова Лисіївка, Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка, а сестра її матері [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.01.2006 року, та довідки Лісоволисіївського старостинського округу №502 від 21.10.2024 року . Відповідно до положень статтей 1234, 1262 ЦК України, заявниця є спадкоємицею за законом за правом представлення, так як рідна сестра померлої, а мати заявниці [PERSON] , померла [INFO] , та є спадкоємцем за заповітом, який було складено 17.10.2000 року і посвідчено секретарем виконкому Лісоволисіївської сільської ради в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 184. Тому, спадщину заявниця прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Державної нотаріальної контори Калинівського району, на підставі чого була заведена спадкова справа № 54/06, що вбачається із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 6942728 від 19.10.2006 року. Однак, в зв`язку з неправильним написанням прізвища та по-батькові спадкодавця [PERSON] та дошлюбного прізвища матері заявниці [PERSON] в різних документах, заявниця не має можливості документально оформити свої спадкові права як рідна племінниця, в тому числі на земельну частку (пай), яка належала останній на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ВН №0387619, виданого головою Калинівської РДА 19.08.1997 року. Тому заявниця вимушена звертатися до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовільнити. Заінтересована особа - уповноважений представник Калинівської міської ради Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву за вх. № 11469/24 від 26.11.2024 року, згідно якої просить розгляд справи провести без участі представника міської ради, проти задоволення заяви не заперечує. За наявності існуючих умов, передбачених в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст. ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Положеннями ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] померла рідна тітка заявниці, а сестра її матері [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.01.2006 року, та довідки Лісоволисіївського старостинського округу №502 від 21.10.2024 року . Відповідно до положень статтей 1234, 1262 ЦК України, заявниця є спадкоємицею за законом за правом представлення, так як рідна сестра померлої, а мати заявниці [PERSON] , померла [INFO] , та є спадкоємцем за заповітом, який було складено 17.10.2000 року і посвідчено секретарем виконкому Лісоволисіївської сільської ради в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 184. Тому, спадщину заявниця прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Державної нотаріальної контори Калинівського району, на підставі чого була заведена спадкова справа № 54/06, що вбачається із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 6942728 від 19.10.2006 року. Однак, в зв`язку з неправильним написанням прізвища та по-батькові спадкодавця [PERSON] та дошлюбного прізвища матері заявниці [PERSON] в різних документах, заявниця не має можливості документально оформити свої спадкові права як рідна племінниця, в тому числі на земельну частку (пай), яка належала останній на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ВН №0387619, виданого головою Калинівської РДА 19.08.1997 року. Так, прізвище та по-батькові спадкодавця [PERSON] в сертифікаті на право на земельну частку (пай) помилково записано [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Прізвище матері заявниці, [PERSON] , записано в свідоцтві про її народження (серії [NUMBER] , поновленому Калинівським РАЦСом 18.02.1963 року) на російській мові - ПИЛИНЬ, та в актовому записі за № 7 про шлюб, складеному 10.03.1963 року виконкомом Лісоволисіївської сільської ради, також записано дошлюбне прізвище - [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] немає. Той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0387619, виданий головою Калинівської РДА 19.08.1997 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , і яка була рідною сестрою матері заявниці - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , підтверджується: витягом про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі № 6942728 від 19.10.2006 року, сформованим [PERSON] ; заявою про прийняття спадщини, зареєстрованою 01.02.2006 року за №85 по спадковій справі 54/06, державним нотаріусом Калинівського району Василишиною Л.В.; заповітом, який було складено 17.10.2000 року і посвідчено секретарем виконкому Лісоволисіївської сільської ради, реєстр за № 184; довідками Лісоволисіївського старостинського округу №505 від 21.10.2024 року, №508 від 22.10.2024 року, №517 від 24.10.2024 року; довідками-виписками з погосподарської книги Лісоволисіївської сільської ради за 1858-1960, 2001-2005 роки, де прізвище тітки і матері заявниці - ПЕЛИНЬ; наявністю у заявниці оригінала сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ВН №0387619; випискою із списку членів КСП «Перемога» № 503 від 21.10.2024 року; поясненнями громадян [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved