Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

29 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання недієздатним його тестя (рідного батька дружини) [PERSON] та встановлення опіки і призначення опікуна. В обґрунтування заяви зазначив, що його тесть, тобто батько покійної дружини, яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра поліклінічного відділення для дорослих КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, за своїм психічним станом не здатен сам себе обслуговувати, потребує стороннього догляду, який здійснюю він, як член його сім`ї. [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати. За таких обставин, заявник просив визнати недієздатним його тестя та встановити опіку над ним, призначивши його опікуном. Ухвалою судді від 03.10.2023 відкрито провадження у справі (а.с.17). У ході судового розгляду 30.10.2023 суд призначив судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану [PERSON] (а.с. 29-30). У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник, адвокат Сидоренко Ю.В. просили визнати [PERSON] , рідного батька дружини заявника, недієздатним та встановити над ним опіку та призначити опікуном заявника. Представника [PERSON] адвокат Тимохіна Л.С. просила вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с.138). Свідки [PERSON] та [PERSON] , діти [PERSON] , не заперечували проти призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , оскільки заявник дійсно доглядає батька. Заслухавши пояснення заявника, його представника, представника [PERSON] - адвоката Тимохіну Л.С., свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] відвідує лікаря-психіатра поліклінічного відділення для дорослих КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради (а.с.25). [PERSON] є тестем заявника та проживає із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до ч. 3 чт. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 7 квітня 2011 року члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Згідно з ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права та обов`язки осіб які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС від 23 квітня 2020 року у справі № 668/8440/16-ц. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 5рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; \~ \~ \~ \~купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Також зроблено висновок, що членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Ст.8 Цивільного кодексу України передбачено «Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону)». У частині 2 цієї ж статті роз`яснюється: «У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права)». На даний час [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме легко вираженої судинної деменції. Наявний у [PERSON] стійкого хронічного психічного розладу позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується Висновком судово-психіатричного експерта № 55 від 31.01.2024 (а.с.42-46), тому, відповідно до положень ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України він може бути визнаний недієздатним. Заявник [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості немає, в розшуку не перебуває, має задовільний стан здоров`я. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Органом опіки і піклування надано до суду подання про призначення опікуном [PERSON] його зятя [PERSON] (а.с.63). Підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б перешкоджали його призначенню опікуном, під час судового розгляду не виявлено, заява підлягає до задоволення в частині призначення заявника опікуном його зятя. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням характеру та ступеню психічного розладу [PERSON] , суд вважає доцільним визначити максимальний строк дії рішення 2 (два) роки.

Outcome: approved