Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-26 00:00:00

У серпні 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Дідиченко Д.Г звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 1183-9288, укладеним 05.04.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», у розмірі 48 000 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 147 грн 20 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.04.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1183-9288, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 9 600 грн 00 коп. на строк 18 днів - з 05.04.2023 року по 22.04.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50% на день - знижена ставка, 3,00% на день - стандартна ставка. Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити кредитні кошти та відсотки, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредитними коштами відповідач скористалася. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти, відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Проте, відповідач умови договору в повному обсязі не виконала. Станом на 11.07.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 95 136 грн 00 коп., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 9 600 грн 00 коп., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 85 536 грн 00 коп. Відповідач кошти не повернула, умови договору належним чином не виконує. За викладених обставин позивач і вимушений звернутись до суду з даним позовом. 20.08.2024 року ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Дідиченко Д.Г. у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, однак, представник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, пояснень про причини своєї неявки до суду не надала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву на адресу суду не направила, позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України ). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України). У судовому засіданні встановлено, що 05.04.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1183-9288. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 9 600 грн 00 коп. на строк 18 днів - з 05.04.2023 року по 22.04.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50% на день - знижена ставка, 3,00% на день - стандартна ставка. Договір було укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.1 договору). Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надається кредитодавцем позичальнику в смс-повідомленні або надається шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, наданого позичальником. Дана процедура вважається підписанням кредитного договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Накладення позичальником електронного підпису у формі одноразового ідентифікатору здійснюється шляхом введення отриманого одноразового паролю у відповідне поле форми на веб-сайті кредитодавця (п. 3.8. кредитного договору) (а.с. 16-27). Відповідно до пункту 4.2. договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Згідно із пунктом 4.3. договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована, яка не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Однак, позичальнику, на умовах, вказаних у договорі, може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою, яка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання усіх умов, передбачених договором. Тип комісії - одноразова комісія, яка нараховується одноразово при видачі кредиту. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Договір про відкриття кредитної лінії № 1183-9288 від 05.04.2023 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Згідно довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 49) видача коштів за кредитним договором № 1183-9288 від 05.04.2023 року [PERSON] здійснювалась за допомогою системи LiqPay: платіж № 2271052145, дата 05.04.2023 року, № платіжної картки [NUMBER] , призначення платежу: видача коштів за кредитним договором № 1183-9288 від 05.04.2023 року, сума - 9 600 грн 00 коп. Додатком до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши їй, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед товариством не виконала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість. За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (стаття 625 Цивільного кодексу України). Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем, яка станом на 17.11.2023 року становить 95 136 грн 00 коп., а саме: - прострочена заборгованість за кредитом - 9 600 грн 00 коп., - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 85 536 грн 00 коп. Відповідач під сумнів розрахунок позивача не ставить, свого розрахунку суду не надав. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 47 136 грн 00 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 000 грн 00 коп. Зміст кредитного договору, укладеного між позивачем та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 147 грн 20 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved