Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-01 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість яка виникла за кредитним договором № 304939-кс-001 від 02.12.2021 року в розмірі 20540 грн. 53 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02.12.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір № 304939-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який було підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказує, що 02.12.2021 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 304939-КС-001 про надання кредиту, та того ж дня [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 304939-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» було направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9269, на номер телефону [NUMBER] , котрий відповідачем було введено та відправлено. Таким чином, як вказує позивач, 02.12.2021 року між сторонами було укладено вищевказаний договір про надання кредиту у розмірі 10000 грн. 00 коп. на умовах строковості, поворотності та платності. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами договору. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, розмір якої станом на 16.08.2024 року становить 20540 грн. 53 коп., яка складається з: 9306 грн. 93 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11233 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним договором. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в частині стягнення тіла кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02.12.2021 року ТОВ «Бізнес позика» було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 304939-КС-001 про надання кредиту (а.с. 23). 02.12.2021 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту), щодо укладення договору № 304939-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою (а.с. 25). Таким чином, 02.12.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено кредитний договір № 304939-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний відповідачем у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 кредитного договору, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитіва ТОВ «Бізнес позика». Строк кредиту - 24 тижні; фіксована процентна ставка - 1,07766643% в день. Відповідно до п.2 кредитного договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Також, сторонами в договорі кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником коштів (а.с. 20). ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (а.с. 28). [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим, станом на 16.08.2024 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 20540 грн. 53 коп., з яких: 9306 грн. 93 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 11233 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 12-19). Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі ставити вимоги до неї про стягнення заборгованості. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 20540 грн. 53 коп. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved