Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-02 00:00:00

22 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 1982 року у Карабанівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 1. Подружнє життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони фактичні шлюбні відносини припинили шляхом окремого проживання з 2014 року. Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 03 грудня 2024 року о 08 год 00 хв., з повідомленням сторін (а.с. 15). У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 19). Водночас надав до суду заяву, у якій вказав, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 22). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с. 20). Разом з тим, звернулась до суду із клопотанням, в якому вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 21). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, ураховуючи те, що визнання відповідачкою пред`явленого до неї позову не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 1982 року у Карабанівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 1982 року (а.с. 8). Із тексту позовної заяви вбачається, що подружнє життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони фактичні шлюбні відносини сторони припинили шляхом окремого проживання з 2014 року. Від даного шлюбу сторони малолітніх/неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка не бажає у позасудовому порядку розривати шлюб. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та ураховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд дійшов до висновку, що оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved