Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. У серпні 2024 року представник позивача-адвокат Трусов А.С., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1400681 від 21.08.2024 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив визнати шо житловий будинок загальною площею 78 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м (опис: "А" житловий будинок, "а" веранда, "Б" літня кухня, "В" гараж, "Г" погріб, "Д" сарай, "І" мостіння, "II" колодязь, №1-2 огорожа, ворота), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1779112651239 та земельна ділянка загальною площею 0.092 га, кадастровий номер 1222955700:02:084:0005, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та частки є рівними по за кожним та визнати за нею право власності на належну її частку. Вимоги мотивував\~тим, що з 23.10.1987 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу, сторони придбали: 20.12.2018 року житловий будинок , загальною площею 78 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м (опис: "А" житловий будинок, "а" веранда, "Б" літня кухня, "В" гараж, "Г" погріб, "Д" сарай, "І" мостіння, "II" колодязь, №1-2 огорожа, ворота), реєстраційний номер\~об`єкта нерухомого\~майна:\~1779112651239,\~який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та 05.03.2020 року земельну ділянку загальною площею 0.092 га, кадастровий номер 1222955700:02:084:0005, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені і в цей же час відповідач почав заперечувати позивачу право власності на майно, що зареєстроване на його ім`я, що змушує позивача звернутися до суду із зазначеним позовом. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.09.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається в загальному порядку. ( а.с.37) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.0.2024 року накладено арешт на - земельну ділянку, площею 0.25 га, кадастровий номер: 5123983000:02:001:0084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2105741051239, що розташована за адресою: [ADDRESS] та на - житловий будинок, загальною площею 78 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м (опис: "А" житловий будинок, "а" веранда, "Б" літня кухня, "В" гараж, "Г" погріб, "Д" сарай, "І" мостіння, "II" колодязь, №1-2 огорожа, ворота), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1779112651239, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.50-51) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.10.2024 року\~\~ закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.( а.с.66) Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з`явилась, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність. ( а.с.76). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надала суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. ( а.с.77). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] \~та [PERSON] з 23.10.1987 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09. 2024 року. В період шлюбу сторони придбали: -20.12.2018 року житловий будинок , загальною площею 78 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м (опис: "А" житловий будинок, "а" веранда, "Б" літня кухня, "В" гараж, "Г" погріб, "Д" сарай, "І" мостіння, "II" колодязь, №1-2 огорожа, ворота), реєстраційний номер\~об`єкта нерухомого\~майна:\~1779112651239,\~який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , -05.03.2020 року земельну ділянку загальною площею 0.092 га, кадастровий номер 1222955700:02:084:0005, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказані об`єкти нерухомого майна зареєстровано на відповідача: [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3915778712 від 19.08.2024 року. ( а.с.13-14) Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом на одноквартирного (садибного) житлового будинку.( а.с.15-17). Вартість зазначеного житлового будинку відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 12.08.2024 року № 201-20240812-00082300571 становить 429064,77 грн. (а.с.20-22) Вартість зазначеного земельної ділянки, відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 20.08.2024 року № 201-20240820-0008274242 становить 44659,36грн. (а.с.23-25) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Згідно зі ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права, на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~Згідно з ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.\~ \~ Пленум Верховного\~Суду України\~в своїй\~постанові №11\~від 21\~грудня 2007\~року Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя\~зазначає,\~що спільною\~сумісною власністю\~подружжя,\~що підлягає\~поділу,\~можуть бути\~будь-які\~види майна,\~за винятком\~тих,\~які згідно\~із законом\~не можуть\~їм належати\~(виключені\~із цивільного\~обороту),\~незалежно від\~того,\~на ім`я\~кого з\~подружжя вони\~були придбані\~чи внесені\~грошовими коштами,\~якщо інше\~не встановлено\~шлюбним договором\~чи законом. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». З наведеного суд вважає, що достеменно встановлено, що спірний житловий будинок, загальною площею 78 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м (опис: "А" житловий будинок, "а" веранда, "Б" літня кухня, "В" гараж, "Г" погріб, "Д" сарай, "І" мостіння, "II" колодязь, №1-2 огорожа, ворота), реєстраційний номер\~об`єкта нерухомого\~майна:\~1779112651239\~та земельна\~ділянка загальною\~площею 0.092\~га,\~кадастровий номер\~1222955700:02:084:0005,\~що знаходяться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~є спільною\~сумісною власністю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~ та\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ РНОКПП\~ [NUMBER] , частки в яких не визначались, а відтак є підстави вважати, що за сторонами в силу закону належить по 1/2 частині вказаного житлового будинку з господарчими спорудами та частині земельної ділянки. Тому заявлені вимоги [PERSON] суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2532,30грн., що документально підтверджені (а.с.7). Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, враховуючи клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає зо можливе скасувати заходи забезпечення позову, застосованих ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.09.2024 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved